Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Miroslav Žamboch

Svět se s nikým nemazlí

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Svět se s nikým nemazlí

Miroslav Žamboch

Publikováno se souhlasem autora, zdroj : www.miroslavzamboch.cz

Další elektronické texty si můžete koupit na teto adrese:

http://www.neknihy.cz/user/autor.asp?id_autora=37 2307

a knižní publikace na http://www.fantasyshop.cz/

Spokojeně jsem odložil pilník. Oči mě pálily a prsty, které jsem musel ztenčit na třetinu jejich normální velikosti, abych v nich vůbec drobné nářadí udržel, nesnesitelně brněly. Přeostřil jsem pohled, zmenšil zvětšení a prohlédl si náušnici jako celek. Nevypadala špatně. Miniaturní bysta z dvaceti karátového tvrzeného zlata s jemně gravírovaným řetízkem. Dokonce se mi do smaragdových očí podařilo vdechnout náznak oduševnělosti. Opatrně jsem ukazováčkem zatlačil na dolní čelist. Elegantní tvář se v mžiku změnila v bestiální tlamu plnou ostrých zubů se zpětnými háčky. Skvostných kousek, možná můj nejlepší. Kdyby za něj lady Adrac nezaplatila předem, asi bych si ho nechal. Pomalu jsem klenot uchopil do dlaně. Zlato příjemně hřálo. Naše lady však neutrácela své bohatství jen za zlatnickou práci, přišla by ji u mě příliš draho. Otevřel jsem náušnici a do miniaturní mozkovny vložil šedou perlu. Potom jsem náušnici opatrně zavřel a položil ji na sametovou podložku vedle kousku krvavé hověziny. Tvář ožila, oči z drahokamů se hladově leskly. Teď! Zavelel jsem v duchu. Ústa chňapla po návnadě, krev se rozstříkla po látce. Lady Adrac má v jistých věcech, řekněme, velice neobvyklé choutky. Pochybuji, že se některý z jejich milenců odváží protestovat proti tak rafinovanému obohacení milostných hrátek. Teď už stačí jen vyladit na myšlenky naší milované dámy a práce je u konce.

Írre! Írre!

Hlas byl zpupný a mé jméno převaloval mezi zuby jako kus slizu. Vrátil jsem se do obvyklé podoby přerostlého trpaslíka se zrůdně deformovanou hlavou a vyšel z jeskyně. Paprsky zapadajícího slunce mě oslepily, bolest mi na chvíli zmrazila myšlenky. Sakra. Během práce jsem průběžně přizpůsoboval oči šeru a teď jsem zapomněl snížit citlivost.

Írre!

Copak jsi pil místo mateřského mléka? zeptal jsem se.

Drž jazyk na uzdě, nebo o něj přijdeš.

Co chceš? zavrčel jsem.

Opravdu?

Proč?

Proč?