Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Ondřej Novák

Jeden z černých

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Jeden z černých

Jeden z černých

Ondřej Bredy Novák

Pomalu sestoupili po schodech dolů, kde začínala další část Arenina temného labyrintu. Stěny chodby tady už nebyly z opracovaných kamenů, spíš byla chodba vylámána do skály. Katakomby nyní připomínaly důlní štolu, protože často byl strop podepřen dřevěnými kulatinami. Treborova mapa vedla výpravu dál, zdálo se, že správně, protože většina významných záchytných bodů tam byla vyznačena. Odbočky, křižovatky, závaly, v některých místech byla mapa až podezřele přesná.
Nikdo nemluvil, dokonce ani Aramus.
"Připal další," poručil mu Trebor, když louč začala poblikávat a hasnout, "nevidím na mapu."
Zastavil se až na křižovatce, odtud bylo možné pokračovat vlevo nebo vpravo. Podle mapy se však mělo jít rovně.
"Tož to sú fakt zvědavý," okomentoval to Aramus, "Běž tedy první sire Trebore." A věnoval mu poťouchlý úsměv.
"Třeba byla chodba zavalena, nešlo by to někudy obejít?" ozval zezadu Boron.
"Nezdá se zavalena," nesouhlasil Trebor.
Geralt zůstal vzadu, se zdviženou pochodní nahlížel zpátky do štoly. Pořád se nemohl zbavit pocitu, že je někdo sleduje. Nebo snad něco, těžko se to dalo odtud rozhodnout. Ve vzdálené temnotě viděl jen dva světelné body. Alespoň měl ten dojem. Na tu dálku nebyly moc výrazné, připomínaly spíš náhodné mžitky před očima. Občas měl Geralt pocit, že se z ničeho nic začaly pohybovat ke stěně, kde zmizely, ale pak se náhle zjevily na svém původním místě.
Geralt chvíli váhal. Pak švihl pravačkou a hořící konec pochodně opsal několik oblouků cykloidy, než se rozbil o kamenitou zem. Pochodeň však neuhasla. Důležité bylo, že Geralt na okamžik zahlédl tmavou siluetu humanoidního tvaru, která se rychle uklidila do nějaké postranní chodby.
"Geralte!" zavolal za ním Trebor, "co děláš?"
"Někdo tam je!"
"Jsi si jistý? Nikoho nevidím"
"Ne, nejsem. Ale někdo tam určitě byl"
Ještě chvíli sledoval tmu. Teď už tam opravdu nikoho neviděl.
"Jdem," strčil do něj Trebor, "zase jsme se rozdělili. My jdeme vpravo"
"Chceš dalšího mrtvýho?"
"Nemaluj čerta na zeď Geralte. Jdou ve třech a mají se navzájem hlídat."
"Nevidím důvod, proč by se nemohli navzájem pozabíjet."