Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Petr Paleček

Instinkt 2. díl

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Petr Paleček

Instinkt - 2. část

Zrcadlo sekce Povidky serveru Andrzej Sapkowski CZ - oficialnich stranek polskeho fantasy spisovatele.
Vice na www.sapkowski.cz !

I.

Chlapec nemohl zděšením ani vykřiknout, když ho zvíře upustilo doprostřed okrouhlé jámy, mající v průměru asi pět sáhů a odletělo. Bylo to částečně i tím, že si při pádu povyrazil dech. Jáma sice byla vystlaná vrstvou zahnívajících větví, listí a trávy, ale dopad přesto malého chlapce zabolel. Když se vzpamatoval, usedavě se rozplakal. Stěny jámy byly vysoké a překvapivě kluzké, pokryté páchnoucím slizem.

"Heeeeej !!!"

Pak se sklonil k chlapci a zdvihl ho do náruče. Znamením Axie utlumil jeho strach a po chvilce už jej podával několika ochotným rukám u okraje mrtvého hnízda. Opřel se o okraje díry a přemáhal slabost - elixíry přestávaly působit. Tytéž ochotné ruce mu brzy pomohly vyškrabat se z jámy.

"Musel jsi je zabíjet ?", zazněla tichá otázka, když zaklínač Eskel seděl s několika lidmi na kraji lesa u ohně, nad kterým se pomalu peklo jehně. Otázku položil čaroděj, který putoval z Lan Hellstatu do Wyzimy za jakýmsi posláním a byl svědkem většiny incidentu. Eskel si pomyslel, že na hloupou otázku je možná jen hloupá odpověď a proto raději mlčel. Jen se na čaroděje upřeně zadíval. Ten po chvíli sklopil zrak. Zaklínačovy oči v přítmí podivně planuly. Odlesky plamenů se v nich odrážely více než v očích jiných. Ozvala se ale žena, která držela v náručí chlapce, zafáčovaného od hlavy až patě a cosi mu doposud konejšivě broukala. Byl pod vlivem drog, které vybíral zaklínač ze své brašny mezi těmi neškodnými.

"Když jsme žádali o pomoc vás, jen jste se ošíval. Pana zaklínače nechte na pokoji, udělal dobrou věc. Ta zvířata už sežrala pět našich dětí a dva dospělé, mezi nimi mého muže, a nebýt jeho...", třesoucí se bradou ukázala směrem, kde tušila Eskela, "...můj Černohlídek by byl šestý. Mě před lety vypálil jedem oči bazilišek. Těch se taky zastáváte. Nemluvíte dobře pane kouzelníku..."

"Mohli jste je zahnat ohněm...", přerušil ji otráveně čaroděj a mlsně sledoval, jak jeden z mužů otáčí jehnětem nad plameny.

"Wywerny by se jen přestěhovaly kousek dál a únosy by pokračovaly", vysvětloval čaroději trpělivě Eskel, klidným hlasem.

Mág pohrdlivě trhl rameny.

"Kolik to ty ubožáky bude stát ?", zeptal se velice jízlivě.

"Nestarej se, čáryfuku.", naježil se zaklínač. "Na jejich osudu ti stejně čerta sejde, tak se nestarej. Rozhodně nemám v úmyslu je ruinovat tak, jak to děláš ty a tvoji soukmenovci, když předkládáte účty za kouzla. Moje služby si tito lidé mohou dovolit. Můžeš totéž prohlásit o sobě ?!"

Čaroděj se mlčky zdvihl, zamyšleně Eskela pozoroval zatínaje vztekle zuby a poté rázně odkráčel do tmy.

"Bazilišek vás napadl ?"

"Tak. Je jich tu požehnaně.", odvětila žena.

Eskel udělal vyčkávavé gesto.

"Copak ?"

* * *

II.

III.

IV.

V.

VI.

VII.VIII.