Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Petr Ch. Dorazil

Le Roi Est Mort, Vive Le Roi

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Le Roi Est Mort, Vive Le Roi Petr Ch. Dorazil

Tento příběh je opisem rukopisu, nalezeného roku 1886 na polích nedaleko Southamptonu v Anglii.

Jsem poslední ze tří synů krále Artura Velikého, nejmocnějšího vladaře rodu Převelikých.

Jmenuji se Charles, protože synům v našich rodech se dávala jména podle abecedy, a já, jelikož jsem se narodil třetí, mám jméno od třetího písmene v abecedě.

Moji dva starší bratři, Aaron a Blake jsou již dávno ženatí, mají svá království, své ženy, děti a poddané.

Já nemám nic. A to je věc, kterou mi otec neustále předhazuje. V jednom kuse mi říká, abych si vzal příklad ze svých dvou starších bratrů, jak jsou dospělí, že dokázali vybojovat srdce vysněných krásek, postavit domy, zasadit stromy a zplodit syny, nositele jména, dědice trůnu a potomky rodu.

Nic z toho já nemám.

Jsem sám, nemám ani vysněnou krásku, ani dům a přesto si myslím, že mi nic nechybí, protože se cítím být šťastný.

To otec samozřejmě nechápe.

Neustále mi vyčítá, že nejsem ženatý, že nechodím ani na bitevní ani na orná pole, že se jenom pořád válím v knihách a že prý ze mě nikdy nic dobrého nevyroste.

Otec totiž nechápe jednu základní věc.

Já nechci získat ženu tím, že kvůli ní zabiji někoho jiného. Nechci spolu s ní získat obrovský majetek, pozemky, lesy a úrodná pole.

Já chci ženu, která by mě milovala. A milovala proto, jaký jsem a ne proto, kdo jsem.

A taková žádná z princezen, co chodí na naše bály, rozhodně není.

Všechno jsou jen nafoukané a rozmazlené potvory, které za vším vidí jenom slávu a bohatství.

A já nechci být ani slavný, ani bohatý, ale jenom šťastný.

Na posledním bálu, který se u nás konal, jsem si měl vybrat svou budoucí ženu.

Ale to byl výběr...

Jedna z princezen neustále mluvila o svém vyšívání, jako by nic jiného ani neexistovalo. Druhá zase pořád mluvila jen o rozsáhlých územích, dobytých jejím otcem, skoro jsem získal pocit, že miluje jeho. Jiná mluvila o nějakých nových líčidlech, přivezených odněkud z Benátek, jakoby bez nějakého nalíčení ani nebyla schopna existovat.

Až na jednu. Stála sama, v rohu sálu a byla nádherná.

Bože, jak byla nádherná!