Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Petr Ch. Dorazil

Zrcadlo, zrcadlo...

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Zrcadlo, zrcadlo...

Zrcadlo, zrcadlo...

Petr Ch. Dorazil

Publikováno s laskavým svolením autora.

Zdroj http://www.pchd.wz.cz

Nikdy jsem to nedělal, ve své podstatě se mi to i příčilo, ale říká se, že hlad je nejlepší kuchař a tak jsem jednoho sychravého podzimního odpoledne otevřel Infoservis a nalistoval rubriku č. 402, Flirt - sex. Četl jsem tento časopis poměrně často a tudíž jsem moc dobře věděl, že si tam něco vyberu. Respektive někoho, jen pro tento dnešní večer. Někoho, kdo ukojí mé dočasné choutky a nebude mi pak volat a posílat zprávy jak moc mě miluje.

Nabídka byla poměrně široká, ještě než jsem si začal vybírat, řekl jsem si, že zavolám na první inzerát, který mi padne do oka.

Třepaly se mi ruce, když jsem pomalu listoval na předposlední stránku. Tato rubrika je poslední dobou plná roztodivných fotografií polonahých dívek a žen, nebylo tedy možné ji přehlédnout.

"DARINA, NAŽHAVENÁ BLONDÝNA, K,O,A."

Když první, tak první. Vzal jsem mobil a trochu i se strachem jsem vyťukával číslo z inzerátu. Zvedla to asi na třetí zazvonění.

-"Ano?", ozvalo se na druhé straně poměrně líbivým, mladým hlasem.

-"Robert, ahoj", řekl jsem a hlas se mi třepal jako při maturitě.

-"Ahoj", odpověděla nadšeně, očividně ráda, že má kšeft.

-"Budeš mít dneska čas, tak kolem šesté?", zeptal jsem se.

-"No...Jo, budu". Snažila se vypadat zaměstnaně.

-"A můžeš za mnou přijet?" Rozhodně jsem nechtěl jezdit někam na privát a nechat se tam třeba i okrást.

-"No, jo můžu a kam?"

Poměrně snadno jsem jí vysvětlil, kde mám kancelář a domluvili jsme se, že ji počkám před budovou. Slíbila, že v šest tam bude.

Uvařil jsem si kafe a šel se do koupelny zkontrolovat. Vše bylo v pořádku, ale přece jen jsem pro jistotu udělal pár tahů intimsprayem.

Bylo čtvrt na sedm, kafe prázdné, popelník plný a ona nikde. Byl jsem nervózní jako stará panna, jak s oblibou říkával můj otec.

Stál jsem u okna, třepající se rukou mačkal cigaretu a hypnotizoval prázdnou příjezdovou cestu.

Něco málo po půl sedmé se mi rozzvonil telefon. Hovor z neznámého čísla.

Zvedl jsem to a uslyšel ten hlas z inzerátu.

-"No konečně", řekl jsem si a šel jí naproti. Vůbec jsem nevěděl, jak vypadá a ani jsem netušil, co si mám představovat.

Ale to, co jsem pak uviděl, jsem si rozhodně nepředstavoval.

Poměrně nesměle jsme se pozdravili a vydali se na místo činu.

-"Dáš mi penízky?"