Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Alena Malkusová

Jackova cesta 2

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Jackova cesta 2

Jackova cesta II

Alena Malkusová

*

Probral se až na ošetřovně, nad sebou ustarané obličeje jeho týmu a doktorky Fraiserové.

"No, to je dost, plukovníku!" spustila doktorka, aby zakryla svou úlevu.

"Co se stalo?" snažil se plukovník dál dohromady těch pár střípků, které byly jeho posledními okamžiky vědomí.

"To nevíme přesně. Obcházel jsi ruiny, kde pracoval Daniel Jackson a major Carterová, a pak jsem tě spatřil, jak ležíš nehybně na zemi," ujal se slova Teal'c, aby precizně a bez emocí popsal příhodu, jež dovedla Jacka až na ošetřovnu.

"Doufali jsme, že bys nám mohl říct ty, co se stalo!" A aby odlehčil starost, která podbarvovala jeho hlas, dodal Daniel: "Museli jsme všechno nechat ležet a honem s tebou zpátky! Teal'c trval na tom, že to nemusí být bezpečné!"

Jack sledoval ty tázající se tváře a snažil se pro ně najít odpověď. "Je mi líto?!" kajícně se na ně podíval.

Daniel už se nadechoval, aby řekl Jackovi něco pěkně od plic, ale doktorka ho zarazila a začala všechny pakovat z ošetřovny.

"Tak, plukovníku, co mi k tomu řeknete?" zahájila doktorka Fraiserová výslech.

"Najednou jsem nemohl dýchat a pak se mi zatmělo před očima. Asi jsem už hrozně toužil se s vámi znovu setkat," snažil se odlehčit situaci Jack.

"Plukovníku! Nehrajte si se mnou! Víte, že mám prostředky, abych z vás dostala pravdu!" výhružně opáčila Janet.

"Děláte z komára velblouda!"

"A vy zase všechno nepřiměřeně zlehčujte!"

"Prostě se mi jen udělalo malinko špatně. Možná, že ta muse byla tak nudná, že se mé podvědomí rozhodlo všechny trochu rozptýlit!" Začal se Jack zvedat z postele.

"Plukovníku! Provedu všechny běžné testy! A do té doby," zvýšila hlas, "zůstanete na ošetřovně."

Jack věděl, že proti Janet v takové náladě nemá nejmenší šanci. Takže se bez dalších námitek znovu vrátil na postel.

Janet na něj z povzdálí vrhla udivený pohled. Tohle se plukovníkovi nepodobalo: vzdát se bez boje. Že by to s ním bylo opravdu tak špatné?

*

Jack se rozhodl na pár chvil zavřít oči. Cítil se tak unavený. I když se mu už dýchalo lépe, hlava ho stále nepřestávala bolet. Těsně před tím, než ho opustilo vědomí, aby se vydalo na dalekou cestu do říše snů, si připomněl, že by se měl najíst...

Místnost s Hvězdnou branou: Jack se rozhlédl, nikde nikdo. Jen brána se svým horizontem... No, sakra, přeci ta zářivá hladina. Jack se podíval dolů, kde jeho ruku svíral Charlie. Očima, v nichž se odrážela všechna jeho nevinnost a nikdy nezklamaná důvěra, se tázavě díval na Jacka.

"Já nechci jít, tati!"

"Já taky nechci, abys odešel." Sklonil se k němu Jack. A v tu chvíli se začala brána přibližovat. A oni k ní byli přitahováni silou větší než měla černá díra.

"Tati!" křičel Charlie. Jack se ho snažil stůj co stůj udržet, ale ta malá ručka stále více vyklouzávala z té jeho.

Jack se snažil do posledního okamžiku. A potom se jen díval jak Hvězdná brána pohltila jeho chlapce. Mlčky přihlížel, jak se na bráně uzavírá iris. Chtělo se mu vyběhnout na rampu a začít bušit do iris, která mu zabránila jít s jeho chlapcem. Ale nedokázal to, jen tam tak stál a díval se, jak se kolem něj ta místnost rozplývá...

"Plukovníku!"

"Ano, doktorko?!"

"Probuďte se, už mám vaše testy."

"Ano, a zjistila jste něco?" otázal se Jack se stále ještě zavřenýma očima.

"Všechny jsou negativní."

"Takže se můžeme vrátit na tu zatracenou planetu a posbírat Danielovy hračky?" bezbarvým hlasem pronesl Jack.

"Pane, ráda bych si vás tu nechala..."

"Ale, naštěstí pro mě, k tomu nemáte nejmenší důvod, že?!"

"Pane!"

"Nedělejte nám to oběma zbytečně těžší, ano?" prohlásil Jack unaveným hlasem. "Prostě mi dovolte odejít a kdyby se něco stalo... Určitě mě donesou hned k vám." Jemně se ušklíbl.

Janet v duchu pokrčila rameny: "Na vaši zodpovědnost, pane!"

"To vždycky, doktorko, to vždycky," zazněl Jack ještě víc deprimovaně.

*

"No tak, Danny, přeci ti to nebude trvat věčně," netrpělivě podupával plukovník nad dírou v zemi, kde byl archeolog zalezlý.

"Ještě okamžik, jen co to dodělám..."

Jack obrátil oči v sloup. Obvykle se neskonale nudil, ale dnes ho jeho netrpělivost doháněla na pokraj šílenství. "Danieli!"

"Jacku," opáčil klidně ušmudlaný muž. "Tím, že mě budeš popohánět, nic neuspíšíš! Tak prosím tě - PROSÍM - přestaň!!!"

Náhle se otřásla země. Na zlomek vteřiny blesklo Jackovi myslí, že Daniela rozzlobil přes míru...

"Hvězdná brána!" vykřikla Carter a začala zahlazovat všechny známky jejich pobytu. Daniel se snažil posbírat všechny nástroje včetně několika nálezů a Jack mu pomáhal. Mezitím se stačil vrátit Teal'c z hlídky.

"Přátelé?" zvedl Jack nadějně hlas.

"Je mi líto, O'Neille."

Jack ještě horečnatěji sbíral artefakty a bez ladu a skladu je házel do torny.

"Opatrně, Jacku! Je to moc vzácné!"

"Jestli si myslíš, že vzácnější než naše krky, tak prosím..." A dál snad ještě bezohledněji likvidoval stopy, jež by mohly vést ne-přátele k domněnce, že na PX 4742 nejsou sami.

*

Pomalu se přibližovali k bráně, Jack opatrně vykoukl z křoví na srázu nad planinou s obrovským kruhem.

"Sakra!" Ujelo Jackovi při pohledu na Jaffy střeženou bránu.

"Sakra! Sakra! Sakra!" zaklel potichu ještě jednou, po té co se vrátil k ostatním.

"Proč na ně musíme vždycky narazit?!"

Jako vždy vzal Teal'c řečnickou otázku doslova: "Máme podobné zájmy, O'Neille. Je vlastně obdivuhodné jak málo se s nimi střetáváme, když uvážíš..." zarazil se, vida Jackův výraz.

"Díky!" uštěpačně odvětil Jack.

"Takže jaký je plán?" a pohledem předem zpražil Teal'ca, kdyby se mu snad zase chtělo odpovídat.

"Odlákat se od brány, zadat adresu a vypadnou odsud! Je snad někdo proti? Ne, fajn. Tak na co ještě čekáte!" Otočil se a vyrazil.

*

"Připravte se!" naznačil zbytku týmu a odplížil se pryč.

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*

*