Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Alena Malkusová

Jackova cesta 1

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Jackova cesta 1

Jackova cesta

Alena Malkusová

Volně na motivy seriálu - HVĚZDNÁ BRÁNA

( část první )

*

"Tati, házej!" Charlie soustředěně sledoval míč. Jack se napřáhl a hodil.

"No tak, ta byla jak pro holku!" zlobil se Charlie.

Jack se ušklíbl a napřáhl se k velké ráně: "Ale tak je už poslední! Máma čeká s večeří.! Pak znovu hodil.

"Tak to má být," třel si Charlie rozbolavělou ruku a rozběhl se k otci. Jack ho objal a Charlie mu vlepil studený polibek.

Pak se Jack probudil. Rozmrzele odstrčil štěně černého labradora, které mu právě olízlo tvář. "Jdi dolů!" Zvedl se. Cítil, že má obě tváře mokré. "Musím ho to odnaučit dřív, než si na to zvykne," udělal si v duchu poznámku.

V koupelně se podíval do zrcadla a zjistil, že jeho obličej je mokrý od slz a ne od psa. Jen si bezhlesně povzdechl, když si tak díval do očí. Už se to nestávalo často - jen v poslední době. Snad za to mohl i ten pes - to léto se rozhodl, že pořídí Charliemu psa. Že je na to ten správný čas... "A pak jsem zjistil, že už není čas na nic!"

"Možná jsem ho neměl kupovat," povzdechl si, když marně hledal druhou botu. "Kam si jí k sakru dal?" ptal se těch obrovských očí, které na něj koukaly s nevinností, jež se vlastní všem mláďatům.

Vybavil se mu první pohled na Charlieho - taky podobně vykulil oči - a dělal to pak často...

Jack si povzdechl. "Takhle už to dál nejde!" Ale nebyl si jist, zda mluví ke štěněti či k sobě.

Ze skříně vytál jiný pár bot: "Tak jdeme!" Na to pes reagoval jásavým zakňučením. Z věšáku zval vodítko a připnul je psíkovi k obojku. Vyšli ze dveří.

Bylo nádherné ráno a Jack byl rád, že ho nezaspal. "Alespoň za tohle ti můžu poděkovat!" usmál se na štěně.

"Pamatuješ," ukázal na domek o pár ulic dál. "Tady to začalo!"

"Prosím vás, pane, vemte si jedno. Máma by je dala uspat! Prosím!"

"Ale já nic nechci!" protestoval chlapec.

*

Teal'c jen přisvědčil.

*

*

*

*

*

*

*

*