Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Eric S. Raymond

Katedrála a tržiště

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Katedrála a tržiště

Katedrála a tržiště

Eric S. Raymond

Publikováno s laskavým svolením překladatelů

Zdroj http://www.zvon.org

http://www.vscht.cz/informatika-chemie

Kdo by si pomyslel ještě před pěti lety, že prvotřídní operační systém může vzniknout jakoby kouzlem z dobrovolné práce několika tisíc programátorů, roztroušených po celém světě a propojených pouze chapadly Internetu.

Já určitě ne. Počátkem roku 1993, kdy se Linux poprvé objevil na mé radarové obrazovce, jsem se již 10 let zabýval Unixem a otevřeným vývojem . V polovině osmdesátých letl jsem patřil k prvým přispěvatelům GNU, přes Internet jsem zpřístupnil řadu otevřeného software, vyvinul jsem nebo se podílel na vývoji několika programů (nethack, VC a GUD módy Emacsu, xlife, atd.), které se dodnes používají. Domníval jsem se, že vím, jak na to.

Linux postavil na hlavu mnohé z toho, co jsem znal. Léta jsem šířil Unixovou víru v drobné nástroje, rychlé psaní prototypů a evoluční programování. Také jsem ale věřil v existenci kritické meze složitosti, po jejímž překročení je již vyžadován více centralizovaný přístup. Věřil jsem, že nejdůležitější software (operační systémy a opravdu velké nástroje jako Emacs) musí být stavěny stejně jako katedrály, pečlivě opracovávány jednotlivými čaroději nebo malými skupinami kouzelníků pracujících v příjemném osamění a publikujícími prvé výsledky své práce až ve vhodný čas.

Vývoj ve stylu Linuse Torvalda - publikuj brzy a často, přenes na ostatní vše, co můžeš, buď otevřený až téměř k bodu promiskuity, to bylo velké překvapení. Linuxové společenství více připomíná velké hlučné tržiště různých metod a postupů než tichou, oddanou práci na stavbě katedrály. Linuxové archivy, které přijímají příspěvky od kohokoliv, jsou toho důkazem. Zdálo by se, že z něčeho takového se může koherentní a stabilní systém vynořit pouze sérií zázraků.

Fakt, že tento styl tržiště fungoval a fungoval dobře, to bylo velké překvapení. Když jsem se naučil v tomto světě orientovat, pracoval jsem usilovně nejen na jednotlivých projektech, ale také jsem se pokoušel porozumět, jak je možné, že se svět Linuxu nejen nerozletí na kusy v naprostém zmatku, ale naopak neustále sílí rychlostí, kterou si umí stavitelé katedrál stěží představit.

V polovině roku 1996 se mi zdálo, že jsem systému porozuměl. Náhoda mi přihrála do cesty výborný způsob, jak své teorie otestovat formou otevřeného projektu, který jsem mohl cíleně rozběhnout ve stylu tržiště. Využil jsem šance a projekt skončil velkým úspěchem.

Ve zbytku článku vám budu vyprávět příběh tohoto projektu a na jeho základě navrhnu několik algoritmů pro efektivní práci v otevřeném projektu. Ne vše jsem se naučil až ve světě Linuxu, ale uvidíme, jak Linuxový svět klade na některé věci obzvláštní důraz. Pokud se nemýlím, pomůže vám přesně pochopit, co činí z Linuxového společenství takovou studnici dobrého software a pomůže i vám zvýšit produktivitu.

Pošta musí projít

Od roku 1993 jsem měl na starosti technické zabezpečení malého poskytovatele bezplatného přístupu k Internetu (Chester County InterLink - CCIL , West Chester, Pennsylvania). Patřím k zakladatelům CCIL a napsal jsem pro něj unikátní mnohauživatelský buletinový software, který si můžete prohlédnout přes telnet na adrese locke.ccil.org. V dnešní době podporuje téměř 3000 uživatelů na 30 linkách. Tato práce mi umožnila 24 hodinový přístup na Internet přes 56K linku CCIL, pro moji práci byl takový přístup nutností.

Díky tomu jsem si zvykl na okamžitý přístup k e-mailu. Z různých složitých důvodů bylo obtížné zprovoznit SLIP mezi mým domácím počítačem (snark.thyrsus.com) a CCIL. Když se mi to konečně podařilo, pravidelné logování a kontrola pošty přes telnet mě začalo obtěžovat. Potřeboval jsem nějak přesunout poštu na můj domácí počítač snark tak, abych byl upozorněn při jejím přijetí. Poštu jsem pak chtěl dále zpracovávat pomocí různých programů na mém osobním počítači.

Potřeboval jsem tedy POP3 klienta. Rozhlédl jsem se po síti a jeden jsem našel. Tedy ve skutečnosti jsem jich nalezl několik. Po nějaký čas jsem používal pop-perl, ale tomu chyběla funkce, kterou jsem považoval za podstatnou, nebyl totiž schopen pozměnit adresy přicházející pošty tak, abych mohl na obdrženou poštu přímo odpovídat.

4. Pokud máte správný přístup, zajímavé problémy si Vás najdou sami.

Je důležité mít uživatele.

Publikuj brzy, publikuj často

Když růže není růží

Popclient se stává fetchmailem

Fetchmail dospívá

Několik dalších lekcí z fetchmailu

Nutné podmínky pro styl tržiště

Společenský kontext otevřeného software

Poděkování

K dalšímu čtení