Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Zuzana Hajžmanová

Legenda o smaragdových očích

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Legenda o smaragdových očích

Legenda o smaragdových očích

Zuzana Hajžmanová

Zveřejněno se souhlasem internetového magazínu Amberzine

http://amber.zine.cz

Nedívej se do smaragdových očí, které lžou
a chladné jsou. Nevyslovuj slova o zradě.
Smrt nesnubuj se smaragdem. Láska je jen
jedna a jenom jednou se prodává.
Nevyslovuj slova o zradě, když oči chladné jsou.

>

I.>

Stará zahrada tohle léto rozkvetla jako nikdy předtím. Mnohaleté suché stromy se snad zázrakem obalily pestrými květy. Sedm královských dcer, oděných do nejdražších šatů, zlatých a stříbrných, si hrálo na slunnénm svahu a vyhýbalo se temnému lesoparku na okraji zahrady. Nikdo ho neměl rád a žádná noha by tam nevkročila.

Jenom dvě dívčí nohy každodenně chodily do stinného lesa. V jeho srdci totiž ležela tůň, přebytečná horská voda stékala do nádrže pod ní a dívka se sem chodila koupat. Jenom ona, protože nikdo jiný by se nedokázal vody v tůni ani dotknout, jak byla ledová.

Tam ji také potkal králův syn Denal. Čertví, proč tam zabloudil. Šel a najednou zahlédl mezi stromy stát nahou dívku. Z vlasů jí kapala voda a stékala po bledém, krásném těle. U nohou se jí choulily šedé šaty. Jako očarován šel k dívce blíž. Obrátila k němu tvář a on strnul. Podíval se do těch jejích očí, zelených a hlubokých, vášnivých. A ona nevykřikla, nesnažila se zahalit. Hovořili spolu očima a jejich myšlenky si rozuměly. Stáli tak dlouho a ona rozpoznala v muži touhu. Rozeznala ji dříve než muž sám a on to věděl.

Přistoupil těsně k dívce, neuhnula. Dotkl se jí, neucukla. Chtěl ji políbit a v té chvíli ho odstrčila.

"Zemřel bys." řekla tiše.

Nechápal a ona ho přizvala gestem k tůni. Lehounce zčeřila hladinu. Voda se podivně zakalila. Postupně se vyjasňoval živý obraz: Denal stál ve slavnostním šatě před shromážděním, které mu provolávalo slávu. Na hlavu mu kladli korunu a předávali další symboly moci. Po boku mu stála žena, tolik podobná záhadné dívce...

Denal vděšeně couvl od tůně. Hladina opět zprůhledněla. Zvedl hlavu, rozhlédl se, ale dívka zmizela.

II.>

V noci nemohl spát. Ráno přišel zase k tůňce. Dívka tam stála, ještě se na ní leskly setřené kapičky ledové vody, byla však již oblečena. Zjevně na něho čekala. Když zaslechla jeho kroky, pomalu k němu obrátila obličej a znovu ho na chvíli svázala silou svých očí.

"Kdo jsi?" vyhrkl Denal.

"Felba." řekla.

"Ten... obraz... včera," mávl rukou k tůni, "to byla lež, že?"

"Proč? Vždyť pořádáš zásnubní ples! Budeš se ženit, budeš mít syna, budeš králem."

"Snad nechceš na ples přijít?!" zvolal s úsměvem.

"Chci." řekla ostře.

Denal to bral jako žert. "Dobře, "přikývl, "zvu tě."

Felba už zacházela mezi stromy. "Já přijdu." řekla ještě a ztratila se.

III.>

Díky rušným přípravám Denal na tajemnou dívku zapomněl. Když se oblékal do plesových šatů, najednou se otevřely dveře a vešla Felba. Polekaně sebou trhl, ale než stihl vykřiknout: jak jsi se sem dostala?! Felba ho předešla:

"Máš i pro mě šaty?"

Denalův pohled padl na připravené bělostné šaty pro vyvolenou dívku. I Felba se na ně podívala.3/4 Tam u tůňky to nemyslel vůbec vážně. Tak i teď lehkomyslně ukázal na šaty.

Ještě ve dveřích se Felbě usmál. Pospíchal do sálu Radosti, slavnost byla totiž už v plném proudu. Sotva Denal vstoupil, král zahájil ples. Mladý princ tancoval s několika vhodnými dívkami. Pak usedl do čestného křesla a bezdůvodně vyčkával.

Dveře se náhle otevřely a v nich se objevila krásná žena v nádherných bílých šatech. Lidé v jejím okolí rázem zmlkli a ustali v tanci. Denal zbledl, král s královnou si v úleku pohlédli do očí. Nikdo nikdy neviděl důstojnější a více okouzlující ženu, než byla tato neznámá. Vykročila pevným krokem, podpadky jejích střevíčků rázně a pravidelně odměřily vzdálenost ke křeslu s princem. Bylo vidět, že zná svou cenu, hlavu s umným účesem držela hrdě vzpřímenou. Bledý obličej zářil jako měsíc a v očích měla tisíce jisker.

Před Denalem se uklonila. Princ byl ovládán zcela její vůlí. Nevnímal, že tancuje. Jeho svět se zmenšil na dvě oči, zelené, hluboké a zrádné. Objevoval v nich něco, co dosud v životě nepoznal. Během okamžiku se výraz jejích očí změnil, podivně v nich svitlo. Denal cítil, jak se v jeho srdci budí velká, nekonečná, šílená láska, uvědomoval si, že je navždycky zamilován a že jeho vlastní život proti tomuto tajemnému citu nic neznamená. Pak svit v očích zhasl, ale Denal byl spoután.

Král i jeho žena pozorovali s úzkostí tancující dvojici. I oni zahlédli svit, který tak dobře znali, a královna si schovala tvář do dlaní. To je konec, šeptala si, konec, je nekonečně zamilován kouzlem smaragdových očí.

Po plese si princ odvedl Felbu do svého pokoje. Přistoupil k ní, lehce se dotkl jejích hedvábných, černých vlasů a sklouzl rukou na rameno. Felbino tělo bylo chladné jako skála a její oči bodaly jako dva uhly. V prstech ho mrazilo. Nahnul se k jejím rtům, ale ona mezi jejich ústa vložila dlaň.

IV.>

Neštěstí rodičů, kterému nerozuměl, ho utvrzovalo v tom, že Felba není sen, není přelud, i když se vždycky tak záhadně rozplyne. Běžel k tůni, ale nebyla tam, vyptával se všech, ale vrtěli jenom hlavou.

"Denale?"

V.>

Ráno jenom mlčky kývla a nechala se odvést do paláce. Vyžádala si prosté, splývavé šaty a učesala se. Denala znovu ohromila její proměna. Pak předstoupili před Denalovy rodiče.

VI.>

U večeře zaslechl hluk na nádvoří. Vyhlédl z okna. Skupina strážných vedla ve svém středu dívku s páskou přes oči. To mohla být jedině Felba. Průvod zůstal stát před Mohylou smrti. Felba překročila příkop a strhla si z očí pásku. Nějaký muž vložil do příkopu hořící pochodeň a kolem celé Mohyly vzplál oheň. Denal odhadl, že dřevo vydrží tak do rána.

VII.>

Ještě v noci se vrátil na hrad. Sledovaly ho udivené tváře strážných, které s takovou silou rozrážel pěstmi při svém útěku. Denal se vrhl na lůžko a tvrdě usnul.

VIII.>

Nadcházel Den Rady. Osudný den, kdy bude rozhodnuto, komu připadne trůn. Slova Nejstaršího Rádce, vyřčená již v předvečer, všechny zarmoutila: "Starý král má sice syna, ale ten je prý šílený. Volba musí padnout na jiný rod, zdravý a silný, který bude zárukou dalších zdravých a silných potomků."

Netvrď, že znáš Tajemství, když ti smaragdové oči
nevěří. Nevyslovuj slova o smrti, kterou jsi ty
nepoznal. Nehledej Prameny síly zelených očí. Slzy
ti srdce nevezmou, tak neříkej, proč jsi sám.

>

I.>

Když Denal pohlédl svému synovi do očí, polekal se. Byly zelené jako ty Felbiny.

II.>

Čas ubíhal a nejednou bylo Gredovi třináct let. O narozeninách přišel Almi znovu. Byl však jako vyměněný. Mluvil bez důrazu, bez povýšenosti, ohleduplně. Felba ho uviděla v dálce první a zbledla. Věděla, že jednou se to musí stát, ale v skrytu duše si přála, aby ta chvíle nikdy nenastala.

III.>

Asi po roce přijel do Údolí osamělý jezdec. Nechal koně stát v soutěsce a prošel vstupní branou. Otec Bárti ho viděl přicházet a poslal mu Felbu naproti.

IV.>

Otec Bárti Grediho jednou prováděl dolními patry Domu moudra. Při prohlídce podzemí minul učitel jednu místnost a Gredi ho na to upozornil. Vyžádal si, aby do ní vešli. Stařec byl bílý, když neochotně odemykal dveře.

V.>

Když Gredi dosáhl patnácti let, požádal, zda by mohl nakrátko opustit Údolí. Byl už několik dní předtím divný a v očích mu hrál zvláštní oheň. Otec Bárti mu vyhověl. Gredi pak přišel ke schodům, rychle uhnul před pohledem vzhůru a zadíval se na místo, kde padl jeho otec. Znovu se mu před očima odehrávala otcova smrt. Ještě si chtěl rukama chránit zrak, ale smrt ho předstihla. Ta letmá představa, ten bezprostřední pohyb neustále drásal Grediho city...

VI.>

Dorazil domů pozdě v noci. Zdál se nezměněný, ale zkušený otec Bárti vypátral na chlapcově čele stín. Felba ho uložila spát s tím, že musí být po cestě velmi unavený. Věděla své. Ale Gredi neusnul. Nechtěně vyslechl rozhovor mezi matkou a Almim.

"Almi..."

VII.>

Gredi ráno dělal jakoby nic. Všiml si, že matka je ostražitější, než bývala, a že ho upřeně pozoruje. Almi vypadal nevyspale, utrápeně. Gredi dobře věděl, že jenom svěřit se nestačí. V nestřežené chvíli tiše Alminu řekl, ať za ním přijde k řece.

VIII.>

Asi po půl roce přijeli k otci Bártimu hosté. V Údolí je viděli poprvé. Gredi nevěděl o jejich příjezdu, připravoval se na Zkoušky v malé jeskyňce nad řekou, mimo hlavní osadu. Zpráva se k němu nedonesla. Ostatně, hosté nepřijeli za ním. Občas sice Gredi docházel domů pro zásoby jídla, ale vždycky se vyhýbal zvědavým očím a jazykům.

IX.>

Ještě téhož večera zašel Gredi za otcem Bártim a požádal ho o dovolení.

X.>

Scházeli se pak spolu často a celé Údolí o nich vědělo. Otec Bárti je pozoroval s obavami, stejně tak Nubanin otec. Nezasahovali, protože by to nebylo správné. Grediho kroky přestal otec Bárti řídit už před rokem. Upozornil na mlčení i Felbu a Almiho.

XI.>

Do svých šestnáctých narozenin splnil Gredi průběžně požadavky devíti Zkoušek z povinných deseti. Otec Bárti zatím o úspěších před Rodem pomlčel. Ale když složil Gredi i tu desátou, nejtěžší Zkoušku, varoval ho, že už to déle nemůže tajit. Všichni v Údolí by měli vědět, že Gredi má v šestnácti jako prvý po Zkouškách.

XII.>

Druhému dne tam stáli, ačkoliv nevěděli proč. Otec Bárti obcházel v nejistotě zástupy, veselé, bezstarostné obličeje, a horečně přemýšlel. Felba s bratrem stáli stranou. Odpovědět na dotazy nemohli. Gredi brzo ráno vstal a odešel. Ne, nevědí kam. Vnitřní hlas Felbě napovídal, že její syn už zakrátko přijde. Nechtěla domyslet, čeho budou všichni svědky.

Netvrď, že znáš Tajemství, když ti smaragdové oči nevěří.
Nedívej se do smaragdových očí, které lžou a chladné jsou.
Nevyslovuj slova o zradě.
Smrt nesnubuj se smaragdem.
Nevyslovuj slova o smrti, kterou jsi ty nepoznal.
Nehledej Prameny síly smaragdových očí.
Láska je jen jedna a jenom jednou se prodává.
Slzy ti srdce nevezmou, tak neříkej, proč jsi sám.
Nevyslovuj slova o zradě, když oči chladné jsou.
Pouze Vyvolený pozná pravdu a jeho oči prohlédnou.

>