Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Stuart Thomson

Kritika homeopatie

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Kritika homeopatie

Kritika homeopatie

Stuart Thomson

zpracoval: Jiří Svršek

Zrcadlo internetového měsíčníku Natura (http://natura.baf.cz/),
mail: natura@snisnet.cz

Časopis vychází jednou měsíčně, nové číslo vycházi nejpozději těsně před koncem předchozího měsíce.

Všechny články jsou přehledně uspořádány v knihovně, která čtenářům umožňuje vybrat si články podle svého vlastního zájmu.

1. Platíme velké peníze za nic?

Společnosti vyrábějící pseudovědecké homeopatické produkty se často skrývají za podvodnou reklamou a vydávají své výrobky za vědecky prokázané a jejich účinky za terapeuticky ověřené účinky potravinových doplňků a rostlinných léčiv. Vydávají své placebo za léčiva, avšak vyhýbají se jakýmkoliv testům jejich účinnosti.

Homeopatie vznikla koncem 18. století, kdy Dr. Samuel Christian Hahnemann (10. 4. 1755 v Meissenu - 2. 7. 1843 v Paříži) zformuloval její základní principy. Svoji teoretickou práci popsal v knize "Medicína zkušenosti" (The Medicine of Experience) a shrnul v roce 1810 v knize "Organon racionálního léčení" později přejmenované na "Organon léčebného umění" (The Organon of Rational Healing, The Organon of Healing Art). Tuto knihu lze považovat za "bibli" homeopatie. Principy homeopatie lze shrnout následovně:

*

Způsoby léčení a výběr léčiv se volí pouze na základě příznaků onemocnění bez zkoumání patologických procesů, které onemocnění provázejí a způsobují. Pro Hahnemanna byly příznaky onemocněním a jako onemocnění proto musí být léčeny.

*

Účinky léčiv lze poznat pouze prostřednictvím experimentů na zdravých lidech. Poznatky zjištěné u nemocných lidí nemohou být určující, protože nelze odlišit příznaky související s nemocí od příznaků souvisejících s účinky léčiv.

*

Způsoby léčení a výběr léčiv se volí na základě podobnosti účinků a příznaků onemocnění pacienta. Tento "princip podobnosti" je jádrem homeopatické metody.

*

Léčivo se musí podávat v jednoduchých dávkách a nikoliv ve složitých směsích.

*

Léčivo se musí podávat ve velmi malých dávkách, aby se zabránilo zhoršení onemocnění. (Hahnemann byl přesvědčen, že také správně zvolené léčivo může slabě zhoršit zdravotní stav pacienta, proto je nutné volit co nejmenší účinnou dávku léčiva.)

*

Léčivo se pacientovi podává opakovaně pouze tehdy, pokud se znovu objeví příznaky stejného onemocnění.

Hahnemann při formulování svých principů vycházel z myšlenky "životní síly", podobně jako tzv. vitalisté. Onemocnění je důsledkem narušení této životní síly v důsledku vnějších vlivů různého druhu. Účelem homeopatie je stimuloval životní sílu a tím dosáhnout uzdravení. Kromě vitalismu Hahnemann ve své teorii využil ještě další dvě klíčové myšlenky: myšlenku potence a teorii chronických onemocnění. Myšlenka potence dodnes přitahuje pozornost veřejnosti. Téměř veškerá homeopatická léčiva se připravují procesem opakovaného rozpouštění a "protřepávání". Předpokládá se, že protřepáváním homeopatické léčivo zvyšuje svoji aktivitu, čímž se liší od běžných léčiv. Tento způsob zvyšování účinnosti léčiva se nazývá "potencializace" nebo "dynamizace". [2]

2. Komerční homeopatie:
vědecký fakt nebo vědecká fantazie?

3. Homeopatická medicína
versus spontánní remise (placebo)

4. Bezpečnost homeopatie

Odkazy a literatura:

[1] Homeopathy: A Critique (in four parts). May 1999. By Stuart Thomson, Director of Gaia Research Institute.