Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Jiří Kimla

Bohoušovo zlato

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Bohoušovo zlato

Bohoušovo zlato

Jiří Kimla

Publikováno s laskavým svolením autora.

Zdroj http://literarniosvezovna.wz.cz/

Věnováno Marketce Fialové a jejímu uzdravení.

Imperare sibi maximum imperium est

( Největší moc - moc nad sebou samým)

To horko! No jo, jak jinak, Řím není Děčín.

Bohouš se na chvíli zasnil. Děčín, Labe, zámek, kamarádi, rodina. Kolik radosti i zklamání už v tomto městě zažil.

Rychle se probral. Podíval se na primky, které mu kdysi k narozeninám koupila žena. Měly černý ciferník, teď byly položeny na nočním stolku. Uklidnil se, času dost. Autobus z olympijské vesnice do olympijské haly pojede za víc než čtyři hodiny. S povzdechem vstal z postele, na které před důležitým zápasem odpočíval. Měl trochu hlad Musel si ale hlídat váhu, dost se před turnajem i během turnaje nashazoval a nechtěl, aby se musel znovu nějak trápit. S povzdechem si vybavil, jak jeho spolubydlící, Pepík Němec těžká váha, chodil mezi různými dobrotami, ochutnával a okusoval, jak dosyta pojídal a popíjel všechny ty limonády a pro nás tehdy nedostupné coca coly a jak mu dělal laskominy. Do úvah mu zabzučela moucha a zakroužila kolem hlavy. Cítil, jak mu křídlem škrtla o čelo. Bleskurychle se ohnal. Moucha poodletěla a Bohouš přeložil ručník, který měl přehozený přes noční stolek. Moucha na závěsu se chovala nevšímavě, ale když švihnul ručníkem, v poslední chvíli prudce vzlétla a přistála na rozvrtané posteli.

"Bestie," ocenil Bohouš její výkon a opatrně zahájil další pokus o zneškodnění obtížného hmyzu. Tentokrát trefil. Trefil naplno. Pozorně ji odcvrnknul na podlahu a pro jistotu ji ještě praštil boxbotou připravenou k obutí. Botu vrátil k její sestře a několikrát se protáhl. Postavil se do střehu a bleskurychle vystřihl několik direktů. Zkusil to znovu, přidal boční údery a zakončil dvěma tvrdými zvedáky a rychle uskočil. U každého úderu vyfoukl hlasitě nosem vzduch. Uvolnil se. Odešel pomalu do koupelny a postavil se před zrcadlo.

"Dneska ti ustelu, neboj se , ty černej lumpe, malýmu Bohouškovi jsem slíbil zlatou," vyslovil zrcadlu výhrůžku a pěstmi si otřel spánky až k tvářím. Najednou proti svému odrazu udělal rychlý výpad pravým opakovaným direktem a trochu podklouzl. Okamžitě postřehl, jak se odkryl.

"To si usteleš spíše ty, když budeš dělat takový kiksy," pohoršil se sám na sebe a výpad zkusil znova, tentokrát zpomaleně. Pak opět a rychleji a zase a ještě rychleji. A v momentě prodloužit distanc.

"Ale ne," neměl chuť do řeči. "Trochu relaxuju."

"Ty máš ale páru," nevěděl co honem říci.

Pokrčil rameny.