Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Anna Šochová

Něco mi dlužíš

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Něco mi dlužíš

Něco mi dlužíš

Anna Šochová

Povídka zveřejněna se souhlasem organizátorů soutěže Rokle šeré smrti 2004.

www.vampire.cz

Už nebyla vzteklá. Ostrý hodinový pochod ubral páru a Eva se začala bavit představou, že tady někde, sotva dva kilometry od domova, konečně pojede někdo známý.

"Jo, holka, viditelně už nejsi kost, jakou každej vezme do auta. Dneska ti zastaví jen cikánská škodovka, kam se už stejně nevlezeš. Vzali by tě jenom proto, že se v kopci hodí další dobrovolník na tlačení."

Takže na tom nebyla nejhůř, když jedno svezení hrdě odmítla. Uchechtávala se představě, že by nalítla a zkusila se do staré Oláhovic piksly vmáčknout. V tu ránu by se silnice zaručeně obsypala auty a pokud by zrovna tlačila, půlka lidí by ji mezi Oláhovým pohonem rozeznala. Přesně věděla, co by chlapi v hospodě ke vtipům o známé škodovce se dvanácti nohama přidali za kecy. Tátu by z toho kleplo. Odhad měla Eva přesný: jak vyšplhala na rovinku za Holečkovem, profrčela kolona čtyř lepších aut. Do Aše, samozřejmě. Ředitelka školy, starosta a hospodskej. Poté zarachotil výfuk kdesi za jejími zády. No, tentokrát jim popelnice naskočila rychle, uznale zhodnotila a přátelsky mávla, když ji Oláhovci míjeli.

"Tenhle humus mi fakt ještě scházel," remcala, aniž by čekala odpověď. Od koho taky? U silnice stála jen trojice olezlých starých třešní. Nenamáhaly se ani pohnout větví.

"Evi, jsi to ty?"

"Sakra!"