Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Miroslav Vejlupek

Kronikář Hron

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Kronikář Hron

Kronikář Hron

Miroslav Vejlupek

I.
(19. září 2006)

1

Jakuba Hrona probudilo zvonění. Lekl se: za oknem už bylo denní světlo, jen mlha vytvářela iluzi řídnoucího šera. Ještě rozespalý se došoural k řídké zácloně, odkud viděl na vrátka do zahrady, ale teprve u okna si uvědomil, že to zvoní telefon.

"Hron. Přejete si?"

"Dobrý den. Tady Základní škola Velké Poříčí, Poucha u telefonu..."

"Dobrý den, pane řediteli..."

"Já jenom, že u nás máte zítra tu besedu. Tak jestli se na to můžeme spolehnout."

Nedal to znát, ale urazilo ho takové jednání. Jako by byl nesvéprávný a nespolehlivý! "Počítám s tím," řekl už méně zvučně, vlažně, šeptem jakoby. "Před druhou jsem tam."

Položil sluchátko a spustil počítač.

Rozmrzelý z Pouchy musel na terásku o třech metrech čtverečních. Ví, proč Poucha telefonoval: Někteří ho tu pořád mají za podivína pro způsob života, který vede. Že se nastěhoval do této zděné chatky o jedné místnosti s příslušenstvím. Že na stará kolena obydlil čtrnáct metrů čtverečních a všechno, co si přivezl s sebou, vešlo se do ojeté, záplatované škodovky: počítač, laserovou tiskárnu, čtečku - to pro život duševní, a malou lednici, mikrovlnku, vařič a varnou konvici - to pro přežití fyzické. A že veškeré úspory odnosil do nakladatelství, aby mu vydalo těch pět knih povídek, které v posledních deseti letech napsal. A že ty knihy jsou vlastně ležáky.

Pohled z terasy Hrona vždycky uklidní. Rozkládají se před ním čtyři ary oplocené země svažující se k frekventované silnici. Ta ho pokaždé odvede tam, kam jedině potřebuje: a potřebuje obden do koloniálu, každý pátek na poštu a pětkrát šestkrát v roce na obecní úřad pro informace do kroniky. Víc nikam.