Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Darth Zira

Miluj mě něžně

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Miluj mě něžně

Miluj mě něžně

Darth Zira

PovÝdka zve°ejnýna se souhlasem organizßtor¨ soutý×e Rokle ÜerÚ smrti 2004.

www.vampire.cz

Hvězdy na inkoustově černé obloze pomalu bledly a nad východním obzorem se objevila slabounká světlá záře. Neklamný důkaz toho, že vláda noci pomalu končí. V tuto dobu by se byla bývala vzbudila v každém případě, dnes k tomu ale výrazně dopomohlo i to, že ji probudilo teplo druhého těla, jehož ruce a nohy byly propletené s jejíma. Jak už je to dávno?! Co jsem takhle usínala v jeho náručí, ptala se sebe samotné. I kdyby nahlas nechtěla říct pravdu, lhát sama sobě nemělo smyslu. Uběhla hezká řádky měsíců od té noci, kdy jsme takhle naposledy... málem jsem už zapomněla, jak krásné to s ním vůbec je...

Chvíli ho pozorovala jak oddechuje, ze spaní se usmívá a přitom ji stále křečovitě svírá, jako by se podvědomě bál, že mu snad každým okamžikem zmizí. Po celý předchozí večer a noc ji tak pevně držel. Neřekl skoro nic, jen ji objímal, jako kdyby tato noc měla být ta poslední v jejich životě, něžně ji hladil a sem tam si při tom hluboce povzdechl. Nechtěla se ptát, co ho trápí. Bude-li chtít, řekne mi to sám. A nebude-li, tak co nadělám, usoudila. Snažila se z pod jeho těla opatrně vysoukat tak, aby ho nevzbudila. Povedlo se. Sice sebou trošku zazmítal, něco nesrozumitelného zamumlal, ale vzápětí se přetočil na druhý bok a klidně oddychoval dál.

"Ty už musíš vstávat?" zeptal se mírně rozespalým hlasem.

"Ale ne," usmála se na něj a odložila skleničku. "Jenom jsi na mě byl už moc těžký a brnělo mě celé tělo, tak se snažím udělat si trochu pohodlí."

"Tak to mi promiň," pohladil ji po tváři

"Nic se nestalo," znovu se usmála a políbila ho. "Jen jsem už zkrátka odvykla," dodala skoro neslyšně po krátké chvilce ticha. Pochopitelně to zaslechl.

"Odvykla čemu?" protáhl poslední slovo.

Nemohla si nevšimnout kousavého ostnu, který se v této zdánlivě nevinné otázce skrýval. Přesto naprosto klidně, jako kdyby tu ironii přeslechla, odvětila: "Odvykla jsem tomu nespat sama."

"Neřekl bych," reagoval ještě kousavěji.

"Cože???" ani ji nenechal domluvit.

12 Rokle šeré smrti 2004 Rokle šeré smrti 2004 1