Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Jaroslav Příhoda

Zlomky

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Zlomky

Zlomky Jaroslav Příhoda

Publikováno s laskavým svolením autora.

Další povídky najdete na http://www.pismak.cz

TVŮRČÍ

Pohodlně se posazuji.

Beru si kus papíru.

Chci udělat něco velkého.

Dneska to bude opravdu ono.

Je to ve mě a musí to ven.

Již to cítím nejen já.

Vydávám se snad ze všech sil.

Tohle jsem měl udělat již dávno.

Už už to spatřuje světlo světa.

Ano je to velké.

Tak teď si konečně oddechnu.

Vstávám a protáhnu se.

Spokojeně si prohlížím své dílo.

Je to má jediná dnešní smysluplná věc.

Bohužel už nenávratně mizí

v kanalizaci

NĚŽNÁ

Dostal jsem se na návštěvu do krematoria, kde se k sobě mrtvolky něžně tulily.

Jedna tetička, ta v tom levém horním boxu, již roztomiloučce smrděla.

Ta pronikavá vůně se lehoučce mísila s pachem spalovaného masa nebožtíka.

Spalovač mrtvol se na mě přívětivě usmál, hezky a rád se o mě staral.

Jenom odpoledne mě trochu rozzlobil, spletl se, místo Adélky spálil Františka.

Zbyl jen nádherný jemný popílek, který nabral do urny a schránku uzavřel.

Příbuzní brali schránku s velkou radostí, prý si babičku dají do obýváku.

Byl jsem v tom roztomile krásném světě velmi rád, bylo mi tam dobře.

Spalovač dopil druhou láhev rumu, chystal se k domovu za manželkou.

Ještě než odešel, pohladil po vlasech krásnou Violu a něžně jí políbil.

Byla tak spanilá a půvabná, vždyť to nebylo ještě ani týden, co umřela.

Cítil jsem se tam jako doma,nic mne nebolelo, nic jsem necítil, také se těšte:-) Můj černý oblek mi přesně padl,ladil mi ke kravatě,mojí postýlce říkali rakev.

KACÍŘSKÁ

Viděl jsem Boha.

Hrál s Ďáblem karty.

Právě hráli o Somálsko.

Ďábel vyhrával.

Bůh přihodil Irák.

Ďábel se po něm natáhl.

Pak začali hrát šachy.

Bůh vsadil Bosnu.

Hráli dlouho.

Barva figurek oprýskala.

Nešlo je rozeznat.

Láska a nenávist splynuly.

Přišel Kristus.

Bůh se před synem zastyděl.

Na ospravedlnění řekl:

"Chtěl jsem lidi vyzkoušet."

"A co jsi zjistil?"

KOŘENY