Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Lenka Ládková

Starověk a jeho charakteristika

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Starověk a jeho charakteristika

Starověk a jeho charakteristika

Lenka Ládková

Zrcadlo internetového měsíčníku Natura (http://natura.baf.cz/),
mail: natura@snisnet.cz

Časopis vychází jednou měsíčně, nové číslo vycházi nejpozději těsně před koncem předchozího měsíce.

Všechny články jsou přehledně uspořádány v knihovně, která čtenářům umožňuje vybrat si články podle svého vlastního zájmu.

Starověk (angl. ancient time) lze chápat jako dějiny prvotních lidských civilizací. Jedním z prvních známých Evropanů - historiků, zabývajících se dějinami Blízkého Východu (Orientu) a Egypta, byl Herodotos. Podal první zprávy o historickém vývoji v těchto oblastech.

1. Vznik státu, městská revoluce

Vývoj neolitických a chalkolitických kultur v Předním Orientu vyvrcholil vytvořením dvou ohnisek (kolébek civilizace bylo více a nelze přesně určit první kolébku civilizace), v nichž koncem 4. tisíciletí př.n.l. došlo ke vzniku nejstarších civilizací, třídních společností a států. Tato ohniska ležela v jižní Mezopotámii a Egyptě. V průběhu 3. a 2. tisíciletí př.n.l. postupně následovaly další oblasti Přední Asie (Elam, severní Mezopotámie, syropalestinská oblast, Malá Asie) a na evropské půdě Egejská oblast (Kréta, Řecko, ostrovy Egejského moře). Toto období zhruba odpovídá podle archeologické periodizace době bronzové v Přední Asii a Egejské oblasti. Zemědělství v těchto oblastech (zejména syropalestinská oblast) vzniklo však už dříve, asi před 7 až 8 tisíci lety. Původní (autochtonní) vývoj byl také v Číně a Indii, která měla úzké vazby s Mezopotámií.

Přechod k civilizaci nazýváme také "městskou revolucí", podle britského archeologa Childa (nom. Childe). Tento přechod je charakterizován těmito hlavními rysy:

1. Společenská dělba práce (diferenciace a specializace činností ve výrobní a správní sféře, oddělení řemesel od zemědělství)

2. Vzrostla produktivita práce, která umožnila výrobu přebytků a právě tento nadvýrobek dal vzniknout i nevýrobním složkám obyvatelstva.

3. Společenská dělba práce vedla ke sociální a společenské stratifikaci (rozvrstvení) obyvatelstva, která je způsobena nerovnoměrným rozdělováním výsledků výroby, vznikají majetkové rozdíly a společnost je vertikálně uspořádána (panovník, správní aparát, vojáci, kněží, občina)

4. Řídící centra kontrolují a organizují rozdělování výrobků a veřejné práce (odvodňovací a zavodňovací práce)

5. Vznikají města a stát, který kontroluje obyvatelstvo na svém území, monopolizuje v rukou menšiny moc, vytváří si mocenské orgány (včetně donucovacích) a soustavu státem sankcionovaných pravidel o právech a povinnostech jednotlivých sociálních skupin. Poprvé jsou písemně zaznamenány v Mezopotámii již v 2. pol. 3. tis. jako právní ustanovení, zákony. Tyto zákony však kodifikují nerovnost sociálních tříd při posuzování a trestání trestných činů, proto neexistuje demokracie a stát má charakter despocie.

6. Činnost státních a správních orgánů se soustřeďuje ve vznikajících městech a dochází k výraznému růstu městských center, tzv. městská revoluce.

7. Jiným velmi důležitým rysem vzniku civilizace je vynález písma, které sloužilo k praktickým potřebám (hospodářsko- správním).

Je důležité si uvědomit, že šíření civilizace a její rychlost byla závislá na přírodních podmínkách (klimatické rozdíly, různý rozsah a bonita zemědělské půdy a pastvin, surovinová základna) a vzdálenosti od nejstarších center.