Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Shigor Birdman

Drobné bankovní nedorozumění

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Drobné bankovní nedorozumění

Drobné bankovní nedorozumění

Jiří "Shigor Birdman" Matyskiewicz

Publikováno s laskavým svolením autora

Zdroj http://www.shigor.mysteria.cz,

Tam také najdete další povídky a romány

Podlaha bankovní haly byla z lesklého bílého kamene, protkaného tmavšími žilkami. Jednotlivé kamenné desky byly dost silné, aby unesly i slona, pokud by si snad chobotnatec hodlal založit v První Městské konto, a tak dokonale opracované, že do sebe přesně zapadaly, škvírky mezi nimi byly viditelné pouze pro velice ostrý zrak, který by se navíc musel snížit velice nízko. Zkrátka by se dalo říct, že podlaha byla z jednoho přepevného kusu kamene a přitom vypadala velice dekorativně.

Přes veškerou její dokonalost v oblasti estetické i stavitelské poněkud selhala, když do haly vešli širokým průchodem dva noví návštěvníci finančního ústavu. První kachlička, nebo spíš kamenná kachle vydala skřípavý zvuk a pohnula se o zlomek velmi malé (ale ne zas tak moc) délkové jednotky. Nedá se přesně říct, jestli to udělala kvůli fyzickému tlaku, který na ni zapůsobil, nebo z důvodů zrovna vzniklých existenčních obav. Jedno je ale jisté. Ve svém zaskřípění nebyla sama.

První příchozí byl opravdu mohutný muž - více než dva metry šířky dominovaly jenom nepatrně nad druhým význačným rozměrem, kterým byla šířka ramen. Návštěvník měl kostru obtěžkanou takovým objemem muskulatury, že by mohl zásobit hned několik účastníků kulturistické přehlídky. Ovšem nebyla to jenom živá váha, která působila takovým dojmem na okolí a způsobila skřípění podlahy a zubů členů ostrahy, nemluvě o vyděšeném polknutí obsluhy. Návštěvník totiž vlastnil dostatek kovových plátů a pletiva, kterými zakryl téměř všechno své svalstvo. Na vyvážení celé té těžké hmoty mu sloužila velká obouruční sekera, jejíž břit se krvežíznivě lesknul a vrhal hladová prasátka na osoby kolem. Divoký výraz velké zarostlé hlavy, na temeni podivně zploštělé, dotvářel celkové image obrovské barbarské armády, z důvodů krácení rozpočtu zredukované na jednu osobu. Ovšem když se zapojila představivost a dodala obraz, jak by asi hlava vypadala vyzdobená velkou rohatou helmou, kterou držel barbar v druhé ruce... Zkrátka řečeno, byl to ještě docela mírumilovný pohled. Všechno je relativní.

Druhý návštěvník vypadal podobně, ale byl štíhlejší, vyšší a mladší a mnohem méně krvežíznivější. Na rozdíl od svého společníka neměl podivně deformovanou hlavu. Byl vyzbrojený mečem, který měl v závěsu na zádech, přilbu rovněž držel v ruce. Druhá ruka byla vyzbrojena velkým plným pytlem.

Člověk nemusel být génius, ani znalý světa bankovnictví, aby ho okamžitě napadlo, že tohle nejsou zrovna typičtí klienti banky. Právě naopak, připomínali osoby, kterých se banka velice rychle zbavovala a vyplivovala je za pomoci několika členů ostrahy (toho času s vytřeštěnýma očima a ústy rozevřenými dokořán) poměrně vysokou rychlostí ven na prašnou ulici, pokrytou věcmi, o kterých se ve slušné společnosti nemluví.

Problém, který si všichni členové ostrahy uvědomovali, spočíval v otázce hmotnosti a síly nutné k vynaložení na posunutí takových lidských kolosů. Pravda, stráže momentálně zajímaly spíše problémy typu: proč jsem jenom neuzavřel tu životní pojistku, měl jsem si vybrat nějaké bezpečnější povolání, třeba lovce démonů nebo chrámovou oběť. V případě mladého Tuk-ana, amatérského kulturisty to byl početní problém, spočívající v počtu roků, které bude muset ještě strávit v posilovně pojídáním houbiček podezřelého původu, aby vypadal jako návštěvníci.

Oba barbaři zaujali místo v jedné frontě, která se začala bleskovou rychlostí zkracovat, přestože si bledá slečna za přepážkou zřejmě zkoušela zauzlovat prsty.

***

***

"Uklidni se, tati. Není to žádná blbost..."

"Ale tati..."

***

***

***

***

***

***

***

***

"Tati..."

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***

***