Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Ondrej Trepáč

Starí kamaráti

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Starí kamaráti

Ondrej Trepáč

" Prosím, ťa, Netther, ako si ma našiel?" - neveriacky krútil hlavou Sarandib, keď sa spolu so svojím nečakaným hosťom usadili v kuchyni pri veľkom stole. Domáci pán naň postavil fľašu s vínom, dva cínové poháre a obom nalial doplna. - "Tak vitaj! Som rád, že ťa vidím."

" Ďakujem, podobne starký! Som v Brugale už niekoľko dní. Nenápadne som sa vypytoval ľudí. Už sa nepamätáš, ako nás to učili tí chlapi z Kráľovskej tajnej služby? Ako šikovne, nenápadne získavať správy v nepriateľskom meste? Nakoniec ma na teba naviedol jeden krčmár. Prezradil mi, kde robíš. Tak som si na teba počkal a sledoval som ťa, aby som zistil, kde bývaš. A tak som tu."

" Do šľaka, vôbec som si ťa nevšimol! Ale darmo, už sú tomu roky. Akosi som stratil inštinkty."

" Tomu sa nečudujem. Ani ja už dávno nie som tým, čím som býval. Budem úprimný, mal som čo robiť, aby som ťa vôbec spoznal. Dosť si sa zmenil, starý kamarát. Tá brada...? Pamätáš, ako si sa pred každou akciou holil úplne na hladko, lebo vraj na oholenej tvári ti lepšie drží maskovacia farba?"

" Iste, ale dnes už na to nie je dôvod."

" Vidím, že si šťastne ženatý?" - zmenil zrazu tému Netther.

" Z čoho tak usudzuješ?"

" Z toho poriadku naokolo, a z toho, že v predsieni visí ženský plášť."

" Správny postreh, ale klamný. Nie som ženatý. Je tomu už deväť mesiacov, čo moja žena umrela. Deti sme nemali. Ale nie som sám, žijem s priateľkou. Našli sme sa asi pred tromi mesiacmi. Je to skvelá žena. Veď ju spoznáš. Príde onedlho. A ty?"

" Nikdy o mňa nijaká nezakopla. Ale ani mi nechýba. Aspoň nie som na nikoho viazaný."

Netther sa na chvíľu odmlčal, napil sa vína a zvedavo sa porozhliadal po kuchyni. Páčila sa mu, bola svetlá, čisto uprataná, všetko bolo na svojom mieste.

Sarandib sa ani nesnažil skryť prekvapenie, keď starý spolubojovník zaklopal na dvere jeho domu. Spoznal ho ihneď, Netther sa takmer nezmenil, akurát bol starší a trochu viac prešedivelý. Postavou a držaním tela však v sebe nezatajil vojaka.

Nevideli sa vyše dvadsať rokov. Vlastne od poslednej vojny s Morgonmi. Zranili ho krátko pred koncom bojov o Brugalu a k jednotke sa už potom nevrátil. Vlastne sa vôbec nevrátil k armáde. O tom, čo sa stalo s ostatnými jeho priateľmi z tlupy Arwillových Krvavých psov, netušil. A ani to nezisťoval. Nedalo mu však, aby sa na to Netthera neopýtal.

" Vieš niečo o ostatných chlapcoch?"

" No, iba o niektorých. Kráľ dal vtedy príkaz zaútočiť. Vyrazili sme na Morgonov a než sa spamätali, hnali sme ich svinským krokom do rieky. Polovica sa ich tam utopila. Lenže potom na nás zboku zaútočila ich jazda. Z dvesto mužov nás prežilo štyridsať.

Ale potom sa jednotka rozpadla. To možno vieš. Tí, čo ostali, sa roztratili po celej krajine. Ja som ostal v styku len s Barrym, Kennelom, Jokkerom, Friggelom a ešte pár ďalšími, ale tí sa mi neskôr tiež stratili z dosahu. A donedávna som bol v kontakte aj s Golleniom."

" Aj ten sa stratil?"

" Zomrel!"

" To mi je ľúto!"

" Som tu vlastne kvôli nemu."

" Ja som ho nezabil!"

" Nežartuj! To nie je na smiech."

" Prepáč! Neviem, o čo ide?"

" Asi pred dvomi mesiacmi sa Gollenius úplne nechtiac, náhodou, zaplietol do pouličnej bitky. Tlupa banditov prepadla bezbranného muža a začala ho tĺcť. Chcel ho brániť, pomôcť mu, ale tí lotri ho zabili! Bez milosti. Vpálili do neho šíp z kuše. A nechali ho tam ležať na ulici. Nikto mu nepomohol. Ani ten človek, ktorého chcel brániť. Aj ten sa na neho vykašľal. Tvrdil dokonca, že o nijakej ruvačke nevie.