Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Čeněk Zíbrt

Protičeské satiry spálené v Praze 1622

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Protičeské satiry spálené v Praze 1622

Protičeské satiry spálené v Praze 1622

Dr. Čeněk Zíbrt

(Zvon, 1917.)

Zveřejněno s laskavým souhlasem České čítanky www.citanka.cz

Roku 1622 sbíhal se lid pražský na divnou podívanou. Z rozkazu královských místodržících, na popud knížete Karla z Liechtensteina, byl předčítán patent, kterým se zabavují všecky výtisky knihy, vydané pod názvem "Petri Ribaldi Peruani Satyrarum liber prior et Reinoldi Gvisco de Goa Americani Elegiarum et epigramatum cum miscellaneis liber posterior, Indiarum occidentalium poetarum cum rubco ense, Impressum Utopiae apud Raphaelem Atabalida, cum licentia Moschovitarum, anno MM. DD. XL. IoI." Tedy byla tajně vydána tato spalovaná knížka v Utopii (v Praze) a obsahovala satiry a epigramy, složené prý od básníků indianských, západoindických, s červeným mečem, Peruance Petra Ribalda (rybalt tulák, nezbeda) a Amerikana Reinolda Gviska de Goa.

Divíme se s Drem J. Volfem (Čas. Č. Mus., 1909, 148), jak mohl Gebauer ve své studii o českém povstání nazvati spisovatele pamfletů, sebraných potom v Ribaldově knížce, vážným, umírněným katolickým autorem. Jako výsměch zní báseň latinská Kampanova na počest Pěčkovu roku 1612 ve vydání sbírky latinských básní složených od otčima Pěčkova, Duchoslava Tugurina, kde Kampanus těší se přátelství Pěčkovu, velebí jeho nadšenou lásku k otčině! V bibliothece Musea království Českého chová se pěkně zachovalý výtisk této knihy, se znakem a nápisem Pěčkovým na přední a zadní desce. Nevěříme očím, čtouce v příležitostných básních na oslavu Pěčkova jména v jeho starších spisech chvalozpěvy, složené od Jiřího Karolida z Karlsperka, Jana Kampana, Jana Kherna Plzeňského. Krištofa Mathebaea. Prokopa Paeonia, a co nejvíce překvapuje, divíme se jeho přátelství s učenou Angličankou, básnířkou Alžbětou Johannou Vestonií.