Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Ondrej Trepáč

Velitel

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Velitel

Velitel

Ondrej Trepáč

Poradná miestnosť Tajnej služby bola v tom úplne najhlbšom podzemí rozsiahlej budoby, prilepenej ako lastovičie hniezdo k východnej stene kráľovského paláca v Brugale. Bola to miestnosť bez okien, jej steny tvorila jednoliata skala, do ktorej bola vytesaná. Viedli do nej len jedny pevné, železom okované dvere, čerstvý vzduch sa sem dostával dvomi dômyslene riešenými vetracími šachtami, a dvomi podobnými sa vydýchaný vzduch odvádzal von. Nikto sa však neobával, že by sa cez ne dostalo von čo len slovko z toho, o čom sa tu hovorilo. Nikto totiž presne nevedel, kde je ich opačný koniec.

Pred dverami stála ozbrojená stráž a priestor, ktorým sa sem vchádzalo bol riešený tak, aby sa k nim nedalo dostať nepozorovane a prekvapiť hliadku. Dlhá, dobre osvetlená, mierne sa rozširujúca chodba s hladkými stenami nedávala šancu na úkryt. Prípadného útočníka by stráže uvideli už z diaľky. No okrem toho mali ešte poruke aj páky, ktorými sa dali v okamihu spustiť pevné mreže a útočníka izolovať, a jeden povraz visiaci cez dlhočiznú dieru v skale až z prízemia. Na jeho druhom konci bol poplašný zvon. Stačilo potiahnuť a za okamih by dorazili posily.

Do Poradnej miestnosti smeli vstúpiť len vyvolení ľudia, alebo tí, ktorých do nej pozvali či - privliekli v putách. V tejto neveľkej, jednoducho zariadenej pracovni sa zbiehali neviditeľné nitky správ od agentov nie len z celej Kanu, ale aj z krajín v jej okolí, či dokonca až spoza mora. Tajná služba Jeho veličenstva disponovala desiatkami skvele vycvičených zvedov po celom svete. A ďalšie desiatky iných agentov triedili ich správy, vyraďovali tie bezcenné a naopak, dôkladne preverovali tie významné. A tie najvýznamnejšie sa prejednávali práve tu, v Poradnej miestnosti, dokonale zabezpečenej proti odpočúvaniu či vniknutiu nepovolaných osôb. Tu sa rozhodovalo o živote a smrti ľudí, ktorí robili, alebo chceli robiť niečo, čo bolo proti záujmom ríše Kanu.

V to popoludnie v nej sedeli dvaja muži. Jeden starší, nižší prešedivelý, s nápadne sa zaokrúhľujúcim bruškom, typický úradník, ktorý len riadi a rozhoduje, ale nikdy nevychádza do terénu či na nejaké akcie. To by bolo nie len pod jeho úroveň, na to má predsa kopu ľudí, ale aj pod jeho fyzické schopnosti. Na druhej strane to však bol skúsený špión, prefíkaný a zároveň fanaticky oddaný inštitúcii, v ktorej pracoval. Koniec koncov, na to, aby sa comtur DeValis stal prvým zástupcom Veliteľa Tajnej služby, musel aj niečo vedieť a preskákať. Taká funkcia sa nedávala za pekné oči.

Comtur DeValis sa pozrel na obrázok a prekvapene zdvihol obočie.

" Ale, to je úžasné! Neskutočná podoba! Kto je to?"

Tajomník Harty sa nadýchol a pohodlnejšie sa usadil na stoličke. Postoj nadriadeného ho potešil i upokojil.

K O N I E C