Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Martin Vařák

Tajemná věž

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Tajemná věž

Martin Vařák

Ixoril seděl v malé vesnické krčmě, odpočíval po nedávné honičce s bandity. A popíjel při tom zdejší ne příliš kvalitní pivo. A jak tam tak seděl, uvědomoval si, že je vlastně odkázaný na život dobrodruha. Sice jen jeho zbroj má hodnotu menšího statku, ale za ty léta, co jí nocí, si k ní vypěstoval velmi blízký vztah a jen tak by ji neprodal. Vlastně jediná možnost, jak by se jeho zbroj mohla dobrovolně dostat do vlastnictví někoho jiného je, že ji po něm zdědí jeho syn nebo spíše jeho učedník. A navíc si naprosto nedokázal představit, že by se kdy oženil a usadil. Taková je už ale povaha dobrodruha.

Kromě něj v místnosti sedělo jen pár lovců, co se před chvílí vrátili z výpravy do hor a před chvílí také přišel vesnický kovář. To mu připomnělo, že by se za ním měl zítra stavit opravit si výstroj a výzbroj. Potom ještě několik dní zůstane ve vesnici a pak se vydá na výpravu do hor.

Pro dnešek by toho ale bylo dost. Ještě si musí vyspravit šaty a zítra má taky ještě hodně práce. Ono taková oprava zbraně není žádná sranda. Zvláště když se jedná o meč z meteorické ocele.

A mezitím, co si bude opravovat své oblečení, já bych vám mohl něco říct o jeho minulosti.

Ixoril se narodil na jedné z obyčejných vesnic, velice podobné té, ve které se teď právě nacházel. Byl synem kováře a už od dětství byl zasvěcován do tajemství práce s kovem. A navíc i v pro mnoho kovářů neznámé oblasti, totiž v umění metalurgie. A tak ve svých patnácti letech měl o kovech mnohem větší znalosti, než většina kovářských mistrů v zemi.

Měl však tu smůlu, že jeho vesnici přepadla tlupa banditů a při její obraně zahynuli i jeho rodiče. A Ixoril v té době přísahal, že bude bránit svět před stvůrami a horské vesnice před bandity.

Při svých neustálých cestách mezi horskými vesničkami se mu podařilo získat spousty bojových zkušeností a také se dále zdokonaloval ve svém kovářském umění. Jeho největším snem bylo a stále je, aby si mohl ukovat meč z božského materiálu, slitiny ebonitu, adamantina a elfského stříbra. A právě teď se mu naskytla příležitost. Doslechl se totiž, že se nedaleko odsud nachází starý jeskynní komplex podzemních elfů. Tam by při troše štěstí mohl nalézt vše, co potřebuje. Pokud v něm tedy někdo žije a komplex se nestal jako spousta jiných, elfy již opuštěných jeskyní, chrámem uctívačů zapomnění. Už jednou s nimi měl co do činění a od té doby je nenávidí a hluboce jimi opovrhuje. Ale to je již samostatná kapitola a nemá nic společného s naším příběhem.

Nebudu vás již unavovat zbytečnostmi a raději se pustím do vyprávění toho, co mi již kdysi říkal on. O vyprávění jeho setkání s jedním z pravých bohů tohoto světa.