Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Phil Graham

Informační společnost

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Informační společnost

Informační společnost

Phil Graham

zpracoval: Jiří Svršek

Zrcadlo internetového měsíčníku Natura (http://natura.baf.cz/),
mail: natura@snisnet.cz

Časopis vychází jednou měsíčně, nové číslo vycházi nejpozději těsně před koncem předchozího měsíce.

Všechny články jsou přehledně uspořádány v knihovně, která čtenářům umožňuje vybrat si články podle svého vlastního zájmu.

Autor článku [X1] se zabývá budoucností politické sféry v západním světě na základě toho, co víme o minulosti. Tvrdí, že současný stav politiky na Západě lze charakterizovat jako stav selektivní zapomnětlivosti a poloblaženosti kolektivní demence, která se projevuje v symbolickém idealismu: informacionalismu.

Informační společnost?

Pokud žijeme v informační společnosti, proč nikdo neví, co se s touto společností děje? Samozřejmě, všichni víme, co se děje ve společnosti a lidem v danou dobu. Nebo to alespoň ví 1,5 procenta lidské populace, která má dnes přístup k novým informačním a komunikačním technologiím (ICT). Nelze tvrdit, že informační společnost neexistuje, ona existuje. Avšak je vysoce omezena pouze na privilegovanou a informovanou elitu. Její produkty jsou fantazie. Za prostředky své produkce a výměny považuje ICT. Projevuje se způsobem, který autor článku [X1] označuje jako tzv. informacionismus.

Informacionismus je dosud poslední formou idealismu. Podobá se náboženství, protože pro realitu používá abstraktní představy, které jsou s ní v rozporu. Historicky je prokázáno, že tento stav je nebezpečný zejména tehdy, pokud vládnoucí elita zaměňuje to, jak společnost skutečně funguje, svými představami, jak by podle jejich názoru měla fungovat.

Záměrem autora článku [X1] je ukázat, z čeho tyto povrchní materiální pojmy pocházejí a kam nepochybně povede hloupost těch, kteří je zastávají.

Společnost není ani soubor nějakých představ, ani souhrn nějakých institucí, lidí a věcí. Spíše představuje určité vztahy mezi soubory institucí, lidí a věcí, které společnost utvářejí, a mezi tím, jak se projevuje jejich mikro-sociologická podstata. Ve smyslu této definice společnost přestává být něčím konkrétním.

Pokud však chceme studovat Nový světový řád, Informační společnost, jako sociologický jev, potřebujeme definovat, co je sociologie a co studuje. Lze si položit otázku, jak výlučně technický jev informačních a komunikačních technologií se podílí na nových vztazích, které utvářejí Novou ekonomiku, Novou společnost a Nový světový řád? Odpověď je samozřejmě jednoduchá: nijak.

Podle svých stoupenců je Informační společnost postavena na zdánlivě neměnném jevu: na rostoucím přístupu k informacím, a na několika jednoduchých principech. Čas a prostor se zmenšuje, dochází k symbolickému a digitálnímu sblížení informací, ke globální organizaci firem a k růstu "složitosti" národů. Tato společnost vyžaduje stále "schopnější" pracovní síly. Schopným lidem nabízí větší rovnost, více volného času, možnost výběru zaměstnání, větší soutěživost, vyšší výkonnost, větší bohatství atd. a zejména pak větší harmonii a porozumění mezi lidmi celého světa.

Každá z výše uvedených principů je však abstraktním pojmem. Autor článku [X1] se jimi zabývá později. Nejprve však věnuje pozornost základním pojmům, které souvisejí s technologiemi Nového světového řádu.

Hodinový stroj vesmíru a bílý králík

Českému televiznímu divákovi lze připomenout až překvapivě pravdivou komedii režiséra Tomáše Vorla "Cesta z města" podle scénáře Tomáše Vorla a Barbory Nimcové, která s Tomášem Hanákem obsadila hlavní role, o špičkovém programátorovi jedné pražské softwarové firmy, který během původně krátké dovolené objevil, že existuje také jiný svět a úplně jiný smysl života.

Anglický fyzik Isaac Newton byl přesvědčen, že vesmír je obrovský hodinový stroj. Francouzský matematik a filosof René Descartes tuto představu rozšířil na lidskou mysl, oddělenou od lidského těla, jíž považoval za mechanický automat. Je třeba připomenout, že oba velcí myslitelé chtěli svojí prací přispět k důkazu existence Boha. K jejich představám také přispělo tehdejší intelektuální a politické prostředí. Občanská válka, mor a náboženský fundamentalismus zřejmě vedly oba myslitele k tomu, že vesmír popisovaly svým metaforickým jazykem.

Moje mysl, můj počítač

Takové chápání je samozřejmě pouhou funkcí jazyka, jeho analogií, alegorií, metafor, tedy systémem definic, konceptů, symbolů a popisů.

Uctívání symbolů

Konec politiky

Přežití demokracie

Opravdu jste řekl "fašismus"?

Heideggerovy hippies

Ve skutečnosti

Na konec

Odkazy: