Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Robin Astro

Star Trek - Místo pro mír

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Star Trek - Místo pro mír

Robin Astro

Na hlavní obrazovce posměšně stála neznámá loď jako připomínka situace, ve které se nacházela posádka Enterprise. Tam někde na planetě Janus IV úpí desítky, možná stovky horníků, na které se zhroutily zdi dolovací štoly a loď, která jim veze antiseptika a ostatní lékařské náčiní, tady trčí a nemůže se za nic na světě hnout.

Kapitán Kirk už z toho byl úplně na prášky. Doktor McCoy si neustále stěžoval, jak prý má zachraňovat lidské životy, když tu tahle kraksna sedí jak slepice na vejcích, ale co bylo nejhorší - ani Spock nedokázal přijít na to, co je tu vlastně drží ("Nepochybně nějaká obdoba vlečného paprsku.")! Jejich senzory nemohly o té lodi zjistit téměř nic, snad jen, že všechno na ní je ze v této galaxii neznámého materiálu. Podle těch několika málo údajů a také z exteriéru lodi nejlepší vědci na Enterprise usuzovali, že se jedná o velmi zastaralou technologii. Byla možná zastaralá, ale pořád držela jeho loď v šachu.

Už tu trčeli pěkně dlouho a z cizí lodi se neozvalo ani pípnutí, ani náznak vysvětlení. Teď, po třiceti minutách, se Kirk rozhodl vyhlásit poplach.

"Stejně to k ničemu není," pomyslel si, posádka nemůže nic dělat. Kdybychom alespoň věděli, proč a odkud se tu tahle příšera ukázala, co je zač...

"Pane!" vytrhl ho náhle z pochmurných úvah něčí hlas. Okamžitě se vrátil myslí zpět na můstek. Sulu a Uhura jen nešťastně seděli u svých konzolí. Pan Spock taky, i když to na něm nebylo vidět. Zato Čechov vypadal, jako by zrovna uviděl Bílou paní.

"Copak je, pane Čechove?" zeptal se Kirk ospale.

"Pane, nevím sice, jestli náš počítač funguje tak jak má, ale jestli ano, tak jsme v průšvihu. Zrovna jsem vypočítal zpětný kurz těch kozáků...totiž, té neznámé lodi a zjistil jsem, že letěla přes Janus IV!"

"Problém." stručně okomentoval Kirk a vyskočil z křesla.

"A my tu musíme sedět a civět na tu plechovku." povzdechl si Sulu a znechuceně pohlédl na obrazovku. Byla to pravda. Kirk si tedy znovu odevzdaně sedl. Uhura na něj znepokojeně pohlédla.

"Myslíte, že by mohli .."

"Vyloučit to nemůžu," přerušil ji Kirk, protože uhodl, kam míří " musíte uznat, poručíku, že moc přátelsky nevypadají. Ještě se ani neozvali." Zrovna v tu chvíli se na Uhuřině panelu rozblikala kontrolka. Všichni (samozřejmě až na pana Spocka) se na ni dychtivě zahleděli. Vzápětí už hlásila napjatým hlasem:

"Pane, zdá se, že nás volají." Konečně!

"Na obrazovku!" Uhura se sklonila nad svým panelem. Přes obrazovku přeběhlo několik statických vln, ale zůstávala na ní stále jen neznámá loď. Kirk tázavě pohlédl na Uhuru.

"Nemohu zachytit nic vizuálního. Vysílají jen audio a mají tam nějakou divnou blokádu..." Ale to už se z reproduktoru rozezněl po můstku hlas. Bylo to neuvěřitelné, ale mluvil interlingvou. Ne bezchybně, ale mluvil. Že by přece jen byl z této galaxie?

"Tady velitel Grňstk," Tak tohle jméno nezní povědomě. " Já velím této lodi a nyní ovládám i vaší. Teď splníte mé požadavky, pozemšťané."

Kirk pohlédl na Uhuru, ale ta zavrtěla hlavou. Tak fajn, ať je po tvém. "A potom uvolníte naši loď, veliteli?" zeptal se směrem k membráně.

"Nemáme si co rozmýšlet, veliteli."

"Ještě se uvidí, pozemšťane." řekl hlas hrozivě a spojení se přerušilo.

* * *

"Už běžím!"