Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Jiří Kimla

Nahá zelinářka

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Nahá zelinářka

Nahá zelinářka

Jiří Kimla

Publikováno s laskavým svolením autora.

Zdroj http://literarniosvezovna.wz.cz/

Věnováno Marketce Fialové a jejímu uzdravení.

Ještě mně nezaschnul inkoust na diplomu z vysoké školy, když jsem vystoupil z autobusu v Topolné, a velký kufr dovláčel z autobusového nádraží na náměstí. Ocitl jsem se v ospalém maloměstě, které jsem tipoval na dvacet pětadvacet tisíc obyvatel a jak se později ukázalo, bylo jich dvacet tři. Tedy tisíc.

Cestou do Topolné jsem v poloprázdném autobusu hleděl z okna, ale nevnímal krajinu, která se míhala za oknem a začínala nabírat dynamiku kopců Českého středohoří. Tisíckrát jsem si představoval, jak vstoupím do firmy před "svých" patnáct žen ve věku od maturity po důchod, kterým budu dělat šéfa. Shovívavě jsem se usmíval slovům nadřízeného v krajském městě na ústředí firmy, jenž mě při přijímání zároveň varoval, abych si se žádnou z nich nic nezačínal.

Maminka mě nabádala, abych hned první den ukázal, že se nebojím práce, protože, jak ona sama skálopevně věřila, úspěšný první den v práci znamená úspěch napořád. Dostala samozřejmě můj slibl, ale byl jsem trochu nervózní, že svoje vystoupení korunovala ( jako obyčejně ) vodopádem slz, jako kdybych nejel do práce a nového bydliště sedmdesát kilometrů, ale nejmíň sedm set.

"Paní Moudivláčkovou," pravil jsem způsobně a ihned zjistil, že hovořím s velmi pěknou ženou.

Taky jí to přišlo komické a koutky úst jí zacukaly.