Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Konrád Locker

Důchodci?

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Důchodci?

Důchodci?

Konrád Locker

"Dědku! Tak hrome dědku, hoď sebou, neflákej se!"

"Dělám co můžu, copak si myslíš, že je mi padesát?"

"Nevymlouvej se. Když chceš, tak ti to odsejpá. Víš že je dneska neděle a co všechno musíme ještě udělat. Nemáme moc času. Obávám se, že to nestihneme a přijdeme pozdě. Dneska bude významná návštěva, alespoň u mne. Musím se dát pořádně do gala, abych neudělala ostudu. Já vím, že ostatní ženské se vyfintí jak na přehlídku. "

"Já mám času dost, takže se nemusím tolik štvát. Nehoň mě z postele, klidně si můžu ještě chvíli poležet a dospat se. Ať jsem pořádně odpočinutý. Dnešek bude pořádně namáhavý. Čeká mě tvrdý souboj, musím se šetřit."

"Nemudruj. Bleskem se převleč a koukej vyběhnout s kozama na pastvu, dej králíkům a vypusť husy. A až se budeš s kozama vracet, proběhni ještě všechny snůžky od slepic. Včera jsem už jsem je nestihla všechny projít a tak jsem vzala jenom ty, kam chodí nejčastěji. Já se zatím vrhnu na vnější úpravu."

"Jenom se parádíš. Necháváš všechno na mě, já pak toho mám moc. Fintit se kvůli těm babám... že se na to nevykašleš."

"Ty to nepotřebuješ, hezčím se už neuděláš. Mě to pomůže."

"A ty snad jo? Na čtyřicet vypadat stejně nebudeš."

"Tak zanech těch řečí a běž rychle na pastvu. Já trochu poklidím a připravím si jídlo k obědu. Pak ho jen rychle ohřeju, abychom nemuseli dlouho čekat."

* * *

Dědek mrzutě vylezl z postele a s nerudným výrazem na sebe začal soukat oblek. Jednoduché, hadrové pracovní kalhoty celé šedivé a silnou, flanelovou košili. Kdysi snad měla jasné, svítivé barvy, ale dlouhým nošením a častým praním se změnila. Také látka už byla na mnoha místech prodřená a ošoupaná. Ale jemu to nevadilo. Měl ji rád, příjemně se nosila a měl v ní dobrý pocit. Odložil již mnoho nových košil, aby dal přednost této, staré, poctivé a léty prověřené.

Nakonec vklouzl do vyšmajdaných bot a s mručením zasedl za stůl. Čiperná babka mu již mezitím stihla připravit snídani, takže na starém, dřevěném stole voněl velký kafáč plný horkého mléka a vedle ležely dva silné, výraznou vrstvou másla namazané chleby. Na jemně nasekaná pažitka byla nasypána v husté vrstvě.

Na nic nečekal a hladově se pustil do vonícího jídla.

Babka již byla se svou prací mnohem dál. Vstávala časněji jak on, nevydržela tak dlouho ležet. "Bolí mě v kříži," říkávala vždycky. Proto byla na nohou, zatímco on ještě spokojeně spal a prožíval své sny, velice živé, romantické a často plné erotiky a vášnivých scén.

Pobíhala v druhé místnosti a klapot jejích bot po dřevěné podlaze se rozléhal všude kolem. Na svůj věk byla neobyčejné hbitá.

* * *

* * *

12 Lonrád Locker - Důchodci?