Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Jindřich Rohlík (Engeor)

Lednička

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Lednička

Lednička

Jindřich Rohlík

* * *

V neděli osmnáctého června se moje lednička začala chovat divně. Pamatuji si to moc dobře, protože dva dny před tím se k nám do sousedství přistěhoval ten mladý pár a to byl určitě pátek, to vím jistě, protože zrovna končily oslavy dne daňové svobody, které i minulý rok připadly na čtrnáctého června a to se jako obvykle náš Klub Zhrzených Podnikatelů zhulákal na plech takovým způsobem, že i ti odolnější členové byli schopni vyslovovat dvou a více slabičná teprve dva dny poté. No a bez takových slov solidní pozdrav dohromady prostě nedáte a já, když jsem je to ráno potkal u popelnic, kam jsem vynášel poslední zbytky plastových pytlíků, lahví a hostů, nějaký pozdrav jednoduše potřeboval.

„Dobrý den,“ zaskřehotalo něco ze mě a já si uvědomil, že jsou dny, kdy i obyčejné „dobrý den“ zní jako přiznání nízké inteligence.

Fuj.

A já se neptám.

A tak jsem zpohodlněl.

Usnul jsem až ve tři hodiny ráno.

Byla moc dobrá.

„Do hajzlu,“ ulevil jsem si, tak tohle jsme nedomysleli.

Chytla mě za ruku, ale tentokrát mě neodvedla k lince, ani jinému kusu nábytku, ale k balkónovým dveřím a tam ukázala na hromosvod. Kývl jsem a slezl po něm dolů.

A zase jsem si zvykl.