Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Roman Bartoš

Organizace spojených národů

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Organizace spojených národů

Roman Bartoš

Zrcadlo internetového měsíčníku Natura (http://natura.baf.cz/),

mail: natura@snisnet.cz

Časopis vychází jednou měsíčně, nové číslo vycházi nejpozději těsně před koncem předchozího měsíce.

Všechny články jsou přehledně uspořádány v knihovně, která čtenárům umožňuje vybrat si články podle svého vlastního zájmu.

Poděkování

Děkujeme pracovníkovi informačního centra Organizace Spojených národů v Praze panu Michalu Brožovi [M2] za poskytnutí seznamu zkratek a českých názvů organizací systému OSN.

1. Původ názvu Organizace spojených národů

Název Organizace spojených národů (the United Nations), dále jen OSN, byl navržen prezidentem Spojených států amerických Franklinem D. Rooseveltem a poprvé byl tento název použit v Deklaraci Organizace spojených národů 1. ledna 1942. Během druhé světové války se představitelé 26 národů zavázali svým vládám ve společném pokračování bojů proti silám Osy (Německo, Itálie a Japonsko, pozn. překladatele). Smlouva OSN byla sepsána představiteli 50 zemí na konferenci OSN, která se uskutečnila v San Franciscu v době od 25. dubna do 26. června 1945. Tito delegáti rokovali o základních návrzích vypracovaných představiteli Číny, Sovětského svazu, Velké Británie a Spojených států amerických v Dumbarton Oaks v srpnu až říjnu 1944. Smlouva byla podepsána 26. června 1945 představiteli 50 zemí. Polsko, které se nezúčastnilo konference, podepsalo smlouvu později a stalo se tak jednapadesátou zakládající členskou zemí.

OSN začala oficiálně existovat 24. října 1945, kdy byla smlouva ratifikována Čínou, Francií, Sovětským svazem, Velkou Británií, Spojenými státy americkými a většinou dalších signatářů. Den OSN je oslavován každoročně 24. října.

2. Něco málo o OSN

Většina lidí souhlasí s tím, co OSN dělá. Např. zachování míru nebo zajištění humanitární pomoci v zemích, které to potřebují. Přesto v mnoha zemích po celém světě lidé neví, na čem se OSN přímo podílí. OSN a všechny organizace, které pod OSN spadají, společně i jednotlivě chrání lidská práva, podporují ochranu životního prostředí, pomáhají chránit práva žen a dětí, bojují proti epidemiím, hladomoru a chudobě. Po celém světě OSN pomáhá uprchlíkům dodávkami potravin, rozšiřovat potravinovou výrobu, v boji s nemocemi a stabilizovat finanční situaci. OSN definuje standardy pro bezpečnou a účinnou přepravu vzduchem a po moři, koordinuje přidělování radiových frekvencí.

2.1. Jak OSN pracuje

OSN je organizace suverénních států. Poskytuje aparát, který pomáhá najít řešení mezinárodních problémů a sporů. Nevydává zákony jako národní parlament, i když v jednacích místnostech a chodbách OSN představitelé téměř všech zemí světa, malých i velkých, chudých i bohatých, s odlišným politickým názorem a sociálním systémem mají hlas a volební právo, s nimiž se mohou podílet na utváření politiky mezinárodního společenství.

OSN se skládá ze šesti hlavních organizací. Všechny mají svá ústředí v New Yorku, kromě Mezinárodního soudního dvoru, který se nachází v holandském Haagu.

14 specializovaných orgánů, pracujících v oblastech tak rozmanitých, jako je zdravotnictví, finance, zemědělství, civilní letectví a telekomunikace, je vzájemně propojeno prostřednictvím Ekonomické a sociální rady.

2.2. Valné shromáždění

Valné shromáždění (the General Assembly), někdy taky nazývané jako světový parlament, je hlavním poradním orgánem. Všech 185 členských zemí má zastoupení v tomto orgánu a každý má jeden volební hlas. Rozhodnutí pro běžné záležitosti jsou přijata většinou hlasů, narozdíl od důležitých otázek, které vyžadují dvoutřetinovou většinu.

Valné shromáždění pravidelně zasedá v době od poloviny září do poloviny prosince. Zvláštní nebo naléhavá zasedání se konají okamžitě. Když zrovna Valné shromáždění nezasedá, v její činnosti pokračují zvláštní výbory a orgány.

Valné shromáždění má právo jednat a dělat doporučení pro všechny otázky uvnitř OSN. Nemá moc donutit jakoukoliv vládu, ale její doporučení má váhu světového názoru. Valné shromáždění také předurčuje politiku a stanovuje programy pro sekretariáty OSN, řídí aktivity pro rozvoj zemí, schvaluje rozpočet OSN a operace na udržení míru. Zaujímá ústřední pozici v OSN. Valné shromáždění přijímá zprávy od dalších orgánů, přijímá nové členy a jmenuje generálního tajemníka OSN.

2.3. Rada bezpečnosti

Státy, které podepsaly Chartu OSN (the UN Charter), se tímto krokem zavázaly řešit spory mírovými prostředky. Zdržují se použití sil proti ostatním státům a jakékoliv spory jsou předneseny před Radu bezpečnosti.

Charta OSN přisoudila Radě bezpečnosti (the Security Council) primární odpovědnost za podporu míru a bezpečnosti. Členské státy jsou zavázány jejím rozhodnutím.

Rada bezpečnosti má 15 členů. Čína, Francie, Ruská federace, Velká Británie a Spojené státy americké jsou stálými členy. Dalších 10 je zvoleno Valným shromážděním na dobu dva roky. Každé rozhodnutí musí být schváleno minimálně 9 hlasy. Jestliže aspoň jeden ze stálých členů hlasuje proti, rozhodnutí není přijato. Tento hlas je znám jako hlas veto .

Když je Radě bezpečnosti předneseno ohrožení mezinárodního míru, obvykle první otázky jednotlivých stran směřují k tomu, jaké mírové prostředky budou použity.

Rada bezpečnosti si může vynutit svým rozhodnutím sankce u zemí nebo stran, které ohrožují mír. Může vyslat mírovou misi (za účelem sjednání mírové dohody nebo vojenskou sílu k udržení pořádku) do problémové oblasti.

V některých případech Rada bezpečnosti zmocní koalici členských států k použití vojenské síly k vyřešení konfliktů, jako byla např. odpověď na iráckou invazi Kuvajtu, pomoc v Somálsku, Rwandě a Haiti. Tyto akce, ačkoliv jsou schváleny Radou bezpečnosti, byly beze zbytku pod kontrolou participujících států. Takovéto akce pomohly zastavit boje a stabilizovat situaci. Vojenské síly je využito pouze v případě, kdy jsou vyčerpány všechny mírové prostředky pro urovnání sporu.

2.5. Správní rada