Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Josephus Flavius

Životopis

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Životopis

Josephus Flavius

1. Rod můj není neznamenitý, nébrž ode starodávna z kněží pochodí. Jakož zajisté u rozličných národů rozliční původové urozenosti se nacházejí, tak u nás účastnost ve kněžství znamením výtečného rodu jest. Já pak netoliko z kněžského jsem pokolení, nébrž také z první třídy oněch dvadcíti čtyr kněžských tříd ¹⁾, v čemž nemalá přednost záleží, a nadto z rodiny v ní nejvznešenější pocházím. Ano i z královského rodu po mateři jsem. Nebo Asamonejové, z nichž ona zplozena jest, po drahný čas království i kněžství spolu v našem národu drželi. Tento jest rodokmen můj. Praděd můj byl Šimon příjmím Psellus; žil za biskupování syna Šimonova, jenž nejprvnější z velekněží Hyrkánem sloul. Šimon Psellus měl toho času devět synů, mezi nimiž Mathiáše, příjmím Efliovce. Ten pojal za manželku dceru biskupa Jonaty, kterýž nejprvé ze všeho rodu Asamonejského biskupoval a bratr byl Šimona tolikéž velekněze. Z ní on Mathiáše příjmením Hrbatce zplodil, prvního léta panování Hyrkánova. Tomu se devátého léta království Alexandry narodil Josef kterýžto Mathiáše zplodil, desátého léta království Archelaova. Tomu potom jsem já se narodil, prvního léta vlády Kája císaře ²⁾. Já pak syny mám tři, z nichžto Hyrkán nejstarší narodil se čtvrtého léta císařství Vespasiánova, Justus sedmého, Agrippa devátého. Tento rod náš, jakž jest do obecných desk zapsán, tuto pokládám, lidí , jenž nám utrhati usilují, sobě nevšímaje.

2. Matiáš otec můj netoliko urozeností vynikal ale mnohem více spravedlností proslul, v Jeruzalémě městě u nás nejvýtečnějším převelice vážen bývaje. Já od dětinství s Matiášem bratrem svým po obojím rodiči rodným vychován byv v učení výborně jsem prospíval, ano rozumem a pamětí jiné jsem viděl se převyšovati. Pacholíkem jsa v létech asi čtrnácti chvály jsem dosáhl pro lásku k umění, ješto biskupové a přední města ke mně přicházeli aby se o zákoně odemne věcí bližších dověděli ³⁾. Potom jsa v létech asi šestnácti dal jsem se prozkoumati sekty naše, kteréžto tři jsou: Farisejská, Saducejská a Essenská. Neb jsem smýšlel, že snáze nejlepší z nich vyvolím, veškeryli je poznám. Tehdy při tuhém živobytí a s velikým úsilím všecky tři jsem prošel. Ale ani na tom probadání nepřestav, když jsem uslyšel, že Banus nějaký na poušti život vede, oděv sobě ze stromů strojí, pokrmů samorostlých požívá a často ve dne i v noci ve vodě studené pro zachování čistoty se koupá, učedlníkem jeho jsem stal se. Stráviv u něho tři léta a žádosti své dosti učiniv, do města jsem se navrátil. Jsa v devatenácti létech život vésti jsem se dal podle sekty Farisejské, jenž stoické u Řeků velmi se podobá.

3. Po šestém a dvadcátém létě věku svého ⁴⁾ dostalo se mi do Říma jeti pro tuto příčinu. Felix když v Judsku správcem byl, kněží některé mně příbuzné, muže poctivé a dobré, pro nepatrnou příčinu svázav do Říma je poslal, aby se před císařem vyměřili. Já chtě některak je vysvoboditi, zvláště slyše že oni v bídách svojich péče o náboženství neopouštějí a fíky a ořechy toliko se živí, do Říma jsem je vyprovodil mnohé na moři nebezpečenství snesev. Náš koráb uprostřed moře Adriatského potopil se a my (bylo nás okolo šesti set) přes celou noc jsme plovali; až na úsvitě teprv Cyrenejská loď s pomocí Božskou ukázala se, a já a někteří jiní, v celku osmdesáte, jiné plováním předstihnuvše do ní přijati jsme byli. Tak zachován jsa do Dicearchie či do Puteolů, jakž Italové říkají, jsem přibyl, tu hostěn jsa od Alitura rodem Žida herce, jenž Nerónovi velmi milým byl. Skrze něho Poppéji manželce císařově ve známost vešed především jsem ve svých k ní žádostech ku propuštění těch kněží prohlídal. Mimo to dobrodiní velikými dary od Poppéje poctěn byv do své vlasti navrátil jsem se.

4. Tu jsem postřehnul počátky brojův a našel, an mnozí od Římanů odpadnouti zamýšlejí. Protož usiloval jsem bouřlivé upokojiti a k lepší mysli přivésti předloživ jim před oči s kým chtějí válku vésti, a že Římanům zběhlosti v boji a štěstím jsou nerovni; aby všetečně a zhola nemoudře vlasti, rodiny a sebe v největší nebezpečí neuvozovali. To jsem pravil a úsilně na to doléhal aby války odstoupili, přenešťastné skončení její pro nás předvídaje. Však nic jsem neprospěl, anať náramná nesmyslnost zoufalců se zmocnila.

5. Obávaje se tehdy abych řečmi těmi u nich v nenávist a v podezření, jakobych nepřátelům nakládal, neupadl a posléze od nich jat a na smrť poslán nebyl, do vnitřního chrámu když již opanován byl hrad Antonia, jsem se odebral. Po zabití Manahéma a předních z hejna loupežnického z chrámu opět vyšed přikázal jsem se k biřicům a předním z Fariséů. Již ale nemalý strach nás pojal; lid v broji a zbroji vidouce rady jsme nevěděli, an jsme buřičův ukrotiti nemohli a nám patrné nebezpečenství nastalo; na pohled jsme tedy předsevzetí jejich schvalovali, avšak radili jsme aby se zdržovali a nepřáteli odtrhnouti dopustili: neb jsme náději měli, že Cessius za nedrahně se silnými vojsky přitáhne a tu bouřku ukrotí.

6. Ale on navrátiv se a v boj se vydav přemožen byl, mnozí z vojska jeho padli. Tato Cessiova porážka celému národu našemu záhubu přinesla. Neb hned ti jenž války žádali se pozdvihli a vítězstvím nad Římany se bezpečíce nadáli se dokona přemoci; k tomu jiná taky války příčina se přihodila. Obyvatelé měst v Syrii Židy mezi sebou bydlící schápajíce spolu se ženami a dětmi je pozabíjeli, ač ani jedné viny proti nim vynésti nemohouce; nebo ani od Římanův odstoupiti nemyslili, ani proti obyvatelům nějakého nepřátelství neb lesti nějaké před se nebrali. Scytopolitané nad jiné se bezbožnosti a bezpraví dopustili. Neb když na ně Židé z cizích krajin přitáhli, přinutili jiné Židy aby proti svému pokolení bojovali, což po našem zákonu hříšno jest. S jejich pomocí nepřátelé zahnáni jsou. Po vítězství zapomněvše na víru podruhům a spolubojovníkům svým povinnou je všechny, jichž mnoho tisíců bylo, spobíjeli. Týmž způsobem nakládáno se Židy v Damašku. Ale o tom obšírně ve knihách o válce židovské pověděli jsme; tu toliko věcí těch dotýkám aby čtenáři věděli, že národ náš ne dobrovolně nébrž ponejvíce přinuceně v tu válku se vydal.

7. Když tedy jak jsme pravili Cessius přemožen byl, starší Jeruzalémští vidouce že loupežníci a brojitelé zbrojí oplývají a bojíce se, aby sami bez zbroje jsouce těm nepřátelům v ruce neupadli, což se potom stalo, a zvědevše že Galiléa ještě všechna od Římanů neustoupila, nébrž že díl ještě v pokoji trvá, poslali tam mne a jiné dva kněze, muže poctivé a hodné, Joazara a Judu, abychom nešlechetné lidi k odložení zbroje přivedli a je na to namluvili, že lépe jest aby jen nejčelnější mužové se ozbrojili. Neboť na tom zůstáno, aby zbroj k budoucímu času vždycky pohotově byla, však aby se očekávalo co Římané činiti budou.

8. To poručení přijav odešel jsem do Galiléje. I nalezl jsem Sefořany ve velikém pro město své nepokoji, an Galiléjané je obloupiti ustanovili pro přátelství jejich s Římany a jmenovitě že s Cestiem Gallem toho času vladařem nad Syrií ve smlouvu vnikli. Ty jsem já strachu toho zbavil, galiléjský lid pro ně namluviv a dopustiv jim kolikrátby chtěli do Dory města ve Fénicii ke svým posílati, jež byli v zástavu Cessiovi dali. Tiberiaďané ale byli již zbroj pro takovou příčinu pochopili.

10. To se v Tiberiadě dálo. V Giskale ale věci jinak stály. Jan syn Leviův vida že někteří z měšťanů pro odstoupení od Římanů se vynášejí je zkrotiti hleděl a prosil aby víru zachovali, avšak žádným úsilím toho dovésti nemohl. Okolní lidé, Gadařané, Gabařané, Soganští a Tyrští sebravše veliké vojsko vtrhli do Giskaly a jí se zmocnili; tepruv po vypálení a rozkopání jí domů se navrátili. Nad tou křivdou Jan se rozhněvav stoupence své ozbrojil a dotčené sousedy překonav Gischalu výstavněji obnovil a pro bezpečnost zděmi ohradil.