Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Fritjof Capra

Tao fyziky

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Fritjof Capra: Tao fyziky autor: Pavel Vachtl

* * *

* * *

Publikováno se souhlasem autora [M1], [M2], [X2] a redakce internetového časopisu AmberZine [X1].

* * *

Kniha "Tao fyziky" [1] byla vydána poprvé v roce 1975 a odpovídá v jistém smyslu stavu fyziky elementárních částic té doby (čili je z dnešního hlediska, mírně řečeno, neaktuální). Přesto se nejedná o výklad fyziky v pravém slova smyslu. Jde o knihu převážně filosofickou. Její ohlas byl doprovázen mnohým nedorozuměním. Někteří příznivci hnutí New Age či postmoderny ji dodnes nadšeně vydávají za výraz odklonu moderní fyziky od svých kořenů - směrem k tradiční východní mystice. Témuž dojmu, ovšem často se zděšením, podlehli mnozí vědci a když viděli, jak je kniha v řadách New Age dezinterpretována, začali bít na poplach a knihu jako takovou odsuzovat. Myslím, že jde o omyl. Capra hledá pouze analogie mezi kvantovým obrazem světa a představami taoismu a zenu, nehlásá konvergenci fyziky a mystiky. Pozoruhodné je myslím i to, že podobné analogie používali klasikové kvantové teorie - např. Niels Bohr a Murray Gell -

* * *

V poslední době se myšlení mnoha vědců, hlavně exaktních, ubírá směrem k syntéze vědy a humanitních oborů, popř. umění (připomeňme třeba Prigoginovu "novou alianci"). Pouze menšina, přes trvalý zájem Západu o východní spiritualitu, hledá spojence mezi východními mysticko-filosofickými směry. Jedním z nich je i F. Capra, původně pracující v oblasti fyziky elementárních částic s vysokými energiemi, čelný představitel serióznější větve hnutí New Age, která společně s druhou, okultní větví (Castaneda, McLainová) představuje postmodernistický slepenec názorů a filosofií.

* * *

Z knihy plyne, že porovnání nové "objektivní" fyziky a "duchovní" mystiky je velice plodné, i když ne bez problémů, a vede k poznání celé řady totožných momentů, v nich obsažených. Jde hlavně o zjištění či přesvědčení, že existence, svět či příroda je v podstatě jednotného základu, bez ohledu na různé vnějškové podoby. Náš bipolární jazyk rozlišuje jako extrémy ducha a hmotu, živé a neživé, racionálno a iracionálno, popisuje věci jako statické objekty, bez zřetele k jejich dynamické povaze, k jejich vzájemným vztahům k okolí.

* * *

Kniha začíná srovnáním abstraktního, racionálního poznání (jež je nutně přibližné, ale může být libovolně přesné) a intuitivního, celostného pohledu na věc a jejich zastoupením ve vědě, hinduismu, buddhismu, taoismu a zenu.

* * *

Navíc moderní fyzikální obraz světa se neobejde bez vzájemného působení pozorovaného objektu a měřícího přístroje (nepřesně se říká též pozorovatele), který tímto vlastně vstupuje do pozorovaného systému.(Nejde ovšem o libovolné působení dle pozorovatelovy vůle, ale o výběr z předem daného spektra možností, obsaženého v objektivní, deterministické vlnové funkci.) Vzájemné působení ve světě mikročástic vede dokonce k tomu, že (dle Capry) neexistují skutečně základní, oddělené a dále nedělitelné části hmoty (odtud pramení potíže Velkého sjednocení ve světě mikročástic, i kvarkové teorie), takže základním prvkem přírody nejsou objekty, ale spíše svazky procesů mezi soubory až druhotných objektů. (Zde klade Capra důraz na pojem tzv. S-matice a na v té době oblíbenou teorii "bootstrapu".) Tak lze pochopit i základní hinduistické schéma "všechno je jedním celkem", které prostupuje i následné východní školy.

* * *

Důležitou součástí knihy jsou samozřejmě kapitoly o hinduismu, buddhismu, konfucianismu, taoismu a zenu, obsahující mnoho podstatných informací.

* * *

V závěru Capra píše o zvláště neobvyklých představách, které někteří lidé vyvozují z moderní kvantové teorie - o holopohybu a implikátním řádu Davida Bohma a o nutnosti spojit základní vlastnosti světa s modelem vědomí (Geoffrey Chew a Roger Penrose: kvantový model vědomí, např. v "Emperor's New Mind"). Tyto momentálně pouze spekulativní představy by smetly vše, co ještě zbylo v moderní fyzice z tradiční koncepce lokálních vlastností prostoru a času (pochopitelně pouze tehdy, kdyby se ukázaly správnými, což není jisté). To by také byl zároveň krok za hranice vědy do světa nemyslitelného, světa čiré mystiky. Capra však závěrem výslovně tvrdí, že fyzika a mystika nemohou splynout - pouze se komplementárně doplňují.

* * *

Caprovo "Tao fyziky" není snadným čtením, je však přístupné dostatečně zvídavé mysli. Přesto ho však berme především jako filosofickou knihu, starou 23 let, a pro aktuální fakta z oblasti fyziky sáhněme raději po nějaké novější FYZIKÁLNÍ literatuře...

Odkazy:

[1] Capra, Fritjof: Tao fyziky. Gardenia, Bratislava 1992

* * *

[X1] Internetový časopis AmberZine.

* * *

[X2] Universum. Antikvariát odborné literatury, individuální rešerše na Internetu. tel.: 02-3024860.