Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Jan Bouda Boudník

Ciri a Galahad

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Ciri a Galahad

Ciri a Galahad

Jan Bouda Boudník

Zrcadlo sekce Povídky serveru Andrzej Sapkowski CZ - oficiálních stránek polského fantasy spisovatele.
Více na www.sapkowski.cz !

V dáli se objevili dva jezdci. Na první pohled se vůbec nelišili. Ale když přijeli blíž bylo vidět, že jeden z nich je oblečen do kazajky a loveckých kalhot a meč má pověšený na zádech. Druhý z jezdců byl v brnění s mečem u pasu. Najednou se jeden z nich zastavil.

"Galahade je to k hradu tvého přítele ještě daleko?" zeptala se dívka. Muž se posmál a odpověděl: "O deset minut blíž než když jsi se ptala naposled Ciri, ale stále je to přibližně týden." Cirilla, princezna z Cintry sebou trhla: "Počkej ale...nebylo to před chvílí 5 dní? Rytíř sklopil oči a odpověděl: "Ehm..ne." Pohled Ciri ztvrdl a ona podvědomě sáhla po meči: "Galahade co se sakra děje? Proč mi lžeš? Mluv!" Muž zrudl hněvem. Nebyl zvyklý, aby s ním někdo takhle mluvil navíc když to bylo žena. Ale ovládl se a řekl: "Prostě jsem se minule zmýlil. To se občas stane." Ciri po něm šlehla pohledem, ale mlčela.

Na noc se utábořili pod převisem skály. Ciri rozdělala oheň a oba se uvelebili na zemi. Po chvíli mlčení, kdy vychutnávali teplo ohně, se Ciri ozvala: "Tak a teď s pravdou ven. Ty víš, že jsem ti ohledně tvého vedení touto krajinou důvěřovala, ale ty mi lžeš. O co jde?" Galahad přikývl a zavrčel: "Dobrá. Ale nesmíš mě přerušovat. Víš Ciri v naší zemi to není jako ve vaší. Tady ženy nenosí meč ani nebojují. Jsou v klášterech, nebo vychovávají děti. Poslouchají a mlčí.

Neodmlouvají. Netvrdí o sobě, že jsou bojovnice." Ciri už chtěla odseknout, protože poznámka - netvrdí o sobě - ji zasáhla do živého. Jen počkej ty holobrádku v bitvě uvidíme, kdo o sobě co tvrdí, pomyslila si a mlčela. Rytíř zatím pokračoval a Ciri byla ráda že se nerozčílila. "Já ale za to měsíční putování pochopil dost věcí. Cením si toho jaká jsi a mám tě radši než všechny dívky v našem království. Ale nevím jak tě vezme mé okolí. A proto tu cestu tolik zdržuji. Jo a navíc jsem v nemilosti." "Cože jsi?" ozvala se pobaveně Ciri. "No víš trochu jsem se pohádal s králem. Nic velkého, ale je nad slunce jasné, že je to jeho vina. Ale protože on je král a já jeho leník, řekl mi že mám z jeho království zmizet dokud se neuklidním." Zatímco to říkal začínal Galahadův hněv růst. "Jako malého kluka mě vyhnal a pak ho mám ještě odprosit až se vrátím. Proto jsem taky byl tak daleko ode dvora." Teď už rytíř přímo křičel. Ciri se k němu přisunula a položila mu svojí dlaň na ruku. Ten dotyk Galahada uklidňoval, ale také ho začínal vzrušovat. Začal se k Ciri přibližovat a ovinul svou ruku kolem jejího krku. Dívkou proběhlo zachvění a jejich ústa splynula. Polibek byl stále vášnivější a Galahad položil Ciri do trávy. Ale když začal být stále smělejší odtrhla se. "Počkej, co to děláme?" zeptala se překvapená Ciri. Rytíř stál ještě omámen polibkem, který předčil všechna jeho očekávání. Vypadal zaskočeně. "Co se děje má bojovnice? To se ti tolik nelíbím? Proč jsi toho nechala?" "Co sis sakra myslel, že děláš? Já nejsem žádná pouliční kurva, se kterou můžeš hodit do slámy." Teď už vypadal muž zcela ohromeně: "To jsem si nemyslel. Líbíš se mi." "Ale co kdyby ses koukal taky, co si myslím já?" zuřila Ciri. "Nejsem zvyklý čekat" odvětil. "Tak se mnou budeš muset, jasný?" "Dobrá já umím být trpělivý. Počkám." Už se zase usmívali a Ciri si říkala, že to nebyl tak špatný pocit. "Dobrou noc, rytíři" řekla nahlas "Dobrou, má lásko" zašeptal.

Ráno ho probudil ptačí zpěv a hlavně vůně pečínky. "Co to voní?" zívl. "Podařilo se mi ulovit laň tvým lukem" Když dojedli, nasedli na koně a Galahad zamířil na jih. "Galahade?" "Ano Ciri?" "Jak je to daleko?" Ta poznámka je oba rozesmála. "Asi den dva." "Dobrá."