Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Jörg Guido Hülsmann

Přirozené právo a liberalismus

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Přirozené právo a liberalismus

Přirozené právo a liberalismus

Jörg Guido Hülsmann

Publikováno s laskavým svolením Liberálního institutu

http://www.libinst.cz

Autorská práva má Liberální institut a autor

Ze všech idejí, které jsou pro liberalismus základní, není snad žádná tak prudce napadána jako myšlenka přirozeného práva. Představa, že existuje přirozené právo, je pokládána za středověkou, netolerantní, scholastickou, totalitární, nevědeckou atd. Tento odmítavý postoj nepřevládá pouze mezi příznivci státu, ale je sdílen také většinou liberálů. Jedni ani druzí však nemají správnou představu o tom, co je vlastně myšleno pod pojmem přirozené právo, a sotva někdo z nich rozumí, jak úzká souvislost je mezi přirozeným právem a liberalismem. V následujícím textu se tedy pokusím objasnit myšlenku přirozeného práva a její praktický a teoretický význam pro svobodnou společnost. Následně se dostanu i ke kritice - dnes v této oblasti převládajících - alternativních učení. Základní myšlenka přirozeného práva nevyjadřuje nic jiného než toto: Co je správné a nesprávné, nezávisí na lidské libovůli, nýbrž se určuje podle objektivního ("přirozeného") stavu věcí, kterého se lidský rozum může dopátrat. Kdybych například zabil člověka, který mi nic neudělal, a učinil bych to bez jeho souhlasu, pak je toto jednání nesprávné, a to zcela nezávisle od toho, jestli bych chtěl, aby správné bylo.

Tyto jednoduché úvahy samozřejmě ještě nestačí k odůvodnění liberální (nebo nějaké jiné) sociální filosofie. Ale přeci jen ukazují alespoň jedno: že zastánci přirozeného práva nemohou kotvit naprosto nesprávně. Zdá se, že musejí existovat nějaké přirozeně dané stavy věcí, o které je možné se opřít, když je řeč o právu a bezpráví. Ale jaké? Z jakých objektivních skutečností se nechají vyvozovat jaká práva?

Přeložila Dana Řepová