Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Jan Janda

144+1 počítačových rad a nápadů

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

144+1 počítačových rad a nápadů

144+1 počítačových rad a nápadů

Jan Janda

Publikováno s laskavým svolením autora

Zdroj http://sweb.cz/neknihy

Úvod

V knize najde vážený čtenář přesně 145 různých rad nebo nápadů z oblasti osobních počítačů třídy PC. Většina z nich je pro operační systém Linux, ale také Windows 9x/3x/NT, MSDOS, OS/2, Novell NetWare nebo dokonce Lantastic od Artisoftu. Ale to není z daleka všechno, co tato užitečná příručka obsahuje. Najdete tady také rady z oblasti hardwaru a mnoho dalšího. Například víte, jak softwarově odstranit staré heslo v Biosu? I to tady najdete! Tuto malou příručku by si měl vlastnit každý správce nebo opravář počítačů a mít ji stále při sobě. Ale i běžnému domácímu užiateli se může hodit, protože problémů s počítačem není nikdy dost. Řešení problémů je čtenáři podáno formou otázka-odpověď. Otázky jsem si pochopitelně nevymýšlel. Všechny jsou získané z praxe, a to tak, jak je postupně kladli lidi. Takže jestli máte také doma nějakého toho křemíkového kamaráda nebo kamarády je tato kniha určena právě vám.
Co mě vlastně vedlo k sepsání této užitečné příručky? Pořídíte-li si počítač, tak se nevyhnete problémům s ním. Většinou se ovšem nejedná o poruchy hardwarové, ale pouze softwarové, které jsou způsobeny chybným nastavením systému. Pak je ovšem každá rada drahá, a to platí doslova, protože podobné služby z oblasti počítačů jsou velmi drahé. Tato příručka vychází z dlouheleté praxe a popisuje odstranění velké většiny základních problémů při práci s počítačem, takže vám ušetří nejenom čas, ale také peníze, což je vlastně stejné, protože váš čas jsou také vaše peníze.

Linux

Chap nebo Pap

Dotaz:
Po instalaci SuSe Linuxu a konfiguraci programu Kppp se nemohu připojit do internetu, přestože jsem podle mého názoru vše nastavil správně a potvrdil v prostředí KDE systémem nabízené volby. Celý proces připojení do sítě sítí vždy končí hlášením, že pppd neočekávaně skončil. Nevíte kde je problém? Používám službu Quick.

Odpověď:
Problém vám pravděpodobně způsobuje sám program kppp, který ve straších verzích standardně nabízí protokol PAP, což je špatně. V současnosti většina poskytovatelů podporuje pouze protokol CHAP, který je mnohem kvalitnější. Váš problém tedy vyřešíte tak, že tento protokol v konfiguračním okně vyberete a volbu potvrdíte stiskem tlačítka OK.

Bez grafiky ani ránu

Dotaz
Nainstaloval jsem si na svůj počítač distribuci Suse Linuxu 8.1, ale bohužel jsem asi špatně nakonfiguroval grafickou kartu, takže se mně po nastartování Linuxu nespustí X konzole. Pak musím z příkazového řádku spustit KDE příkazem startx. Nevíte tedy, jak systém nastavit, abych byl neustále v grafickém prostředí?

Odpověď:
Váš problém vyřešíte velmi jednoduše z grafického prostředí KDE, které je určitě vaše oblíbené. Na dolní liště jednou klepnete na ikonu, které reprezentuje konfigurátor Yast. Jestliže nejste v systému přihlášen jako uživatel root, budete vyzván k zadání jeho hesla. Pak z nabídky vyberete postupně položky Správa systému a Konfigurace typu přihlášení. Stačí vybrat položku Grafický a nastavení uložit. Při příštím startu systému již nepoznáte utrpení příkazového řádku, a vše včetně přihlášení proběhne v příjemném grafickém prostředí.

Kouzelné klávesy v Linuxu

Dotaz:
Po nainstalování češtiny v Suse Linuxu mám problém se zadáváním některých často používaných znaků, jako například "zavináč" při psaní el. Pošty, nebo "křížek" při editaci konfiguračních souborů. Jak tento problém řešit?

Odpověď:
Tento problém lze vyřešit stiskem kláves pravý Alt+levý Shift+@. Tuto poněkud krkolomnou kombinaci lze zjednodušit stiskem klávesy Scroll Lock. Pak stačí stisknout pouze levý Shift+@.

Dotaz:
Někdy se stane, že grafické prostředí KDE zatuhne a nelze jej legálně ukončit. Pak musím celý počítač restartovat, což přináší další problémy při startu, jako například automatické spuštění programu na kontrolu disku, čímž se start systému zpomalí.

Odpověď:
Násilné ukončení jakékoli grafické nadstavby v Linuxu lze jednoduše provést stiskem kláves Ctrl+Alt+BackSpace. Tento postup platí i při instalaci Linuxu, například při nastavovaní grafického rozlišení a s tím spojených problémů při zobrazování.

Lilo a instalace Windows

Otázka:
Koupil jsem na inzerát počítač, ve kterém byly mimo jiné čtyři pevné disky. Na třech jsou naistalovány různé distribuce Linuxu, na čtvrtém disku byl naistalován systém Windows 95. Pro možnost volby systému jsem používal bootovacího manažera. Bohužel po přeinstalování Windows přestal manažer fungovat. Nevíte co s tím?

Odpověď:
Tento problém je způsoben tím, že instalační program Windows 9x nastaví jako aktivní tu primární diskovou oblast, ve které jsou naistalovány jeho systémové soubory. Chcete-li opět nastavit aktivní diskový oddíl ve kterém je umístněn bootovací manažer, musíte spustit program fdisk. Po jeho spuštění zvolte položku číslo dva, a pak nastavte novou aktivní diskovou oblast. Tato oblast je označena ve sloupci stav velkým písmenem A. Použití programu fdisk vidíte na obrázku. Po restartování počítače, by bootovací manažer měl opět fungovat.

Lilo na disketě

Dotaz:
Dozvěděl jsem se, že jde také zavaděč Lilo nainstalovat na disketu. Nevím ovšem jak to udělat, protože jsem linuxový začátečník. Také nevím, jak z disku odstranit původní zavaděč Lilo.

Odpověď:
Na konci každé distribuce Linuxu, lze také provést instalaci zavaděče operačních systémů, což je v Linuxu tzv. Linux Loader, zkráceně nazývaný Lilo. Instalační program umožňuje jeho instalaci především na pevný disk, a to buď do oblasti nazývané Master Boot Record, zkráceně MBR, nebo na první datový sektor disku. Kromě toho, lze jeho instalaci provést také na disketu, pak ovšem při každém startu systému musí být tato disketa v mechanice. Z disku lze Lilo odstranit pomocí programu Fdisk, a to příkazem fdisk /mbr.

Odstranění Linuxu z disku

Dotaz:
Vyzkoušel jsem si na svém počítači operační systém Linux. Tento systém mně nevyhovuje, a rád bych přešel zpět na systém Windows. Buhužel nemohu odstranit z disku zavaděč Lilo, který je neustále na disku, i po jeho naformátování. Nevíte jak jej odstranit, abych mohl opět používat moje skvělé Windows?

Odpověď:
Linux používá podobně jako některé jiné operační systémy tzv. boovacího manažera. Ten se jmenuje Linux loader a je při instalaci umístněn do zaváděcího sektoru disku, označovaného jako Master boot record (MBR). Chcete-li tento zavaděč odstranit musíte použít program Fdisk. Lze použít jakýkoli fdisk, určený pro libovolný operační systém např. Linux, OS/2, DOS nebo Windows. Asi nejlepší je použít fdisk pro DOS nebo Windows. Pro odstranění zavaděče Lilo z disku spustíte tento program s parametrem mbr. Takže na příkazový řádek napíšete fdisk /mbr. Program Fdisk se sice nespustí, zato dojde k odsranění nepříjemného zavaděče Lilo.

Disky v Linuxu

Dotaz:
Koupil jsem si distribuci Linuxu RedHat 6.2cz. Při instalaci mě instalační program místo klasického označování disků, které znám z Windows nabízí označování typu devhda aj. Potřebuji vědět, jak se v tomto označování disků orientovat.

Odpověď:
Veškerá zařízení v Linuxu, jsou reprezentována speciálními soubory, které jsou vetšinou umístněny v adresáři /dev. To platí i pro disky v Linuxu. Např. disk, který se v Dosu označuje C, je v Linuxu reprezentován souborem devhda. Další disk devhdb atd. Je-li disk rozdělen, označují se jednotlivé logické disky číslicemi např. devhda1 atd. Vaše disketová mechanika, která má v Dosu písmeno A, je v Linuxu reprezentována souborem např. devfd0.

Linuxem na Internet ve znakovém režimu

Dotaz:
Existuje nějaký velmi levný způsob připojení do internetu prostřednictvím operačního systému Linux?

Odpověď:
Absolutně nejlevnější způsob připojení do Internetu pro domácího uživatele, je připojení modemem ve znakovém režimu Linuxu. Např. RedHat 5.0 lze koupit za 100 korun a počítač 386DX a 8MB Ram Vám někdo může dát třeba i zadarmo nebo za odvoz. Ve znakovém řežimu, lze provozovat téměř všechno. Dokonce existují i programy, pro vypalování CD ve znakovém režimu Linuxu. Jediný problém je HTTP://WWW. Existuje znakový prohlížeč Lynx, který samozrějmě neumí zobrazovat obrázky, ale jinak pro čtení textů plně postačuje. Dokonce lze pomocí Lynxu číst a odesílat poštu, přes některé poštovní WWW servery. Konfigurace "telefonického připojení sítě" ve znakovém režimu Linuxu, není triviální záležitost tak, jako ve Windows95/98. Samozřejmě i v Linuxu existují podobné grafické programy, např kppp aj. Ty ve znakovém režimu nelze použít a celou konfiguraci musíme provádět "ručně", zápisem do příslušných konfiguračních souborů.
Prvním předpokladem je, vybrat během instalace položku dial-up workstation. Tím se naistaluje podpora pro připojení sítě modemem. Veškeré konfigurační soubory, se nacházejí v adresáři etcppp/. Prorgam (démon), který řídí proces připojení do Internetu se jmenuje pppd. Jeho konfigurační soubor se jmenuje options a nachází se také v etcppp/. Průběh konfigurace nyní záleží na tom, jakou standardní výzvu používá Vaš poskytovatel Internetu, těsně po navázání spojení modemem, respektive používá-li vůbec nějakou. To lze zjistit obyčejným terminálem a vytočením příslušného čísla. Používá-li standardní výzvy Username a Password, lze použít skript:

Do etcppp/options napíšeme toto:
# modem nastaven na com4
devcua3
28800
defaulroute
modem
crtscts
noipdefault
connect"usrsbin/chat -f etcppp/chat-options"

Do souboru chat-options napíšete toto:
"" ATDT54679494 name: vaše_jméno ssword: vaše_heslo

Pak stačí jenom spustit program pppd, jeho zapsáním na příkazový řádek.

Nepoužívá-li poskytovatel žádnou výzvu, musí se připojení konfigurovat pomocí souborů pap-secrets nebo chap-secrets. Oba najdete také v adresáři etcppp/. Tento způsob používají např. servery volný na jednotném čísle 0971200111 tarifu Internet 2000. Konfigurace je velmi dobře popsána na manuálových stránkach pppd

Distribuce Linuxu

Dotaz:
Slyšel jsem hodně o tzv. distribucích Linuxu. Nevíte co tento výraz znamená a kolik těchto distribucí existuje?

Odpověď:
Linux je zajímavý kromě jiného také tím, že jeho distribuci, si může vytvořit každý trochu zkušenější uživatel sám. Stačí si přeložit vlastní jádro, přidat některé aplikace a může vzniknout např. servisní distribuce, která se vejde na jednu disketu. V praxi je postup trochu složitější, ale to by bylo na samostatný článek. Na opačném pólu jsou distribuce Linuxu, které se dodávají na několika CD a obsahují tisíce aplikace. Typickým příkladem takového obra, je Debian GNU/Linux 2.1, který je dodáván na pěti CD. V dřevních dobách Linuxu, bylo jeho ovládání omezeno pouze na příkazový řádek. To již dávno neplatí. Dnes si můžeme vybrat z mnoha různých grafických uživatelských rozhraní. Jedno z nejlepších je vidět na obrázku. Dnešní grafická rozhraní pro Linux, jako např. KDE mohou směle soupeřit s přítulností Windows. Jejich hardwarová náročnost je však mnohem větší. Podíváme se na některé známé distribuce trochu podrobnějí.

Linux Red Hat 6.1 cz
Toto je asi nejznámější a nejpoužívanější distribuce Linuxu u nás. Lze ji koupit za 148 korun téměř v každém knihkupectví, kde se prodává počítačová literatura. Tuto distribuci sestavilo České sdružení uživatelů Linuxu (CZLUG). Jeho lisovanou verzi na CD, vydalo nakladatelství Computer Press. Proti minulým verzím, je hlavním vylepšením možnost instalace v grafickém prostředí již od začátku instalace. Můžete si vybrat mezi prostředím KDE nebo Gnome. Prvním krokem instalace je zavedení jádra systému Linux a spuštění instalačního programu. To můžeme provést např. z CD po restartu počítače a nastavení bootu z CD v Biosu, nebo přímo z Dosu pomocí programu loadin.exe, případně pomocí disket. Samozřejmostí je možnost instalace ze sítě přes NFS, FTP a HTTP. Na začátku instalace si také můžete zvolit jazyk, ve kterém s vámi systém komunikuje. Čeština samozřejmě nechybí. Přesto lokalizace není idealní a s Windows se nedá vůbec srovnávat. Tuto distribuci lze používat jak pro kancelářské aplikace, tak na Internetu jako www server. Pro použití na Internetu je rozhodně lepší než v kanceláři. Pro rozumný běh aplikací v grafickém prostředí KDE, je téměř nutností 64MB Ram. Diskové nároky také nejsou nijak malé. Závěrem lze říci, že za 148 korun dostanete kvalitní operační systém, který ale není určen pro počítačové začátečníky. Další informace lze získat na www.redhat.cz.

WinLinux 2000
Tato distribuce Linuxu je zajímavá tím, že je to v podstatě aplikace pod Windows 95/98. Samostatně nepracuje. WinLinux se prostě nainstaluje z prostředí Windows jako každá jiná aplikace, určená pro tento operační systém od Microsoftu. WinLinux lze také bez problémů odinstalovat z disku. Lze také sdílet soubory mezi oběma systémy. WinLinux nepotřebuje konfigurovat hardwarová nastavení - pracuje s existující konfigurací ve Windows. V prostředí WinLinuxu pracují všechny standardní aplikace Linuxu, jako je telnet, ssh, ftp aj. Lze pracovat i z příkazové řádky. Tato distribuce je výhradně určena pro Windows 9x - nepracuje s Windows NT (2000). Během testovací instalace a následného odinstalování nevznikly žádné problémy. Jediné potíže mohou nastat s nedostatkem místa na disku, protože systém vyžaduje minimálně 500MB! Máte-li dostatečně silný hardwer, dostatek místa na disku a nechcete opustit Windows, je WinLinux pro vás ideálním řešením. Nové verze se určitě objeví na dalších CD Computeru. Další zajímavé informace lze získat na adrese www.winlinux.net.

Corel Linux x86 verze 1.0
V sérii představení linuxových distribucí pokračujeme Corel Linuxem od kanadské firmy Corel. CD na kterém je Corel Linux distribuován má velikost 310 MB a obsahuje 415 balíčků. Buhužel tato distribuce není počeštěna. Instalaci je možné zahájit přímo z prostředí Windows pouhým zasunutím CD-ROMu, který aktivuje Corel Linux Autorun (pokud máte autorun povolen). Standardní postup je nabootování z CD-ROM nebo z instalačních disket. Celá instalace probíhá v grafickém prostředí s názvem Corel Install Expres. Marně by jste hledali např. všemocný textový fdisk, který je plně nahrazen grafickou verzí. Tato distribuce je určena především pro kancelářské aplikace a nejenom svým grafickým prostředím může konkurovat Windows. Pro zájemce o další informace uvádím kontaktní tel. (02) 2324175 nebo www.corel.cz.

Debian GNU/Linux 2.1
Debian Linux je jednou z nejvetších distribucí Linuxu vůbec. Je dodáván v tenké papírové krabici, která obsahuje pět CD-ROM a tenkou lokalizovanou instalační příručku o 24 stranách v českém jazyce. Na prvním CD, naleznete v adresáři debiandoc-cs český popis instalace systému Debian Linuxu na architektuře Intel x86. Zajímavostí je, že na pátém CD naleznete v adresáři /LDP knihu "LINUX- dokumentační projekt" v českém jazyce ve formátu PDF o 1175 stranách! Tato kniha v klasické tištěné formě stojí téměř tisíc korun. Hlavním rozdílem Debianu oproti ostatním distribucím Linuxu je skutečnost, že je důsledně založena na GNU programovám vybavení. Tuto distribuci vytváří velká skupina dobrovolníků na Internetu, jejichž cílem je vytvořit stabilní a bezpečnou distribuci Linuxu. Až na druhém místě, je uživatelská přítulnost. Proto je tento Linux určen především pro správce sítí nebo velmi zkušené uživatele a programátory. V tomto směru je pravým opakem Corel Linuxu. Distribuce stojí 493 korun. Další informace lze získat na adrese www.debian.cz.