Sbírka vychází s podporou Pedagogické fakulty Univerzity J. E. Purkyně v Ústí nad Labem.

Copyright © Jiří Koten, 2025

ISBN 978-80-207-2345-1

Jiřímu Kotenovi st. (1945–2020) se vzpomínkou

I

V 6.38 jsem se probudil

s pocitem dokonalého štěstí.

Moji dva synové a já,

můj dva roky zemřelý táta

a babička, které by v říjnu bylo sto sedmnáct,

společně jsme v živém snu žertovali o smrti.

Znamenitou náladu při procitnutí

nepokazilo vědění, že cesta zpátky

vede vnitřkem babiččiny ztracené hole

po mechanické spirále

otvíráku na konzervy.

Aby dům

Od chvíle, co rodiče prodali dům

po pradědečkovi,

chodívám do něj tajně ve snu.

Skoro každou noc se

v něm skrytě pohybuji…

Včera jsem nečekaně stanul

před brankou

a nepochopitelné bylo, že jsem nevešel,

ačkoliv klíč nosím

pořád v sobě.

V zrcadle u holiče

pod něž odkládám brýle,

aby šlo upravovat vlasy kolem uší,

zřetelně jsem přímo proti sobě

zahlédl hlavu

zemřelého táty.

Dýško jsem ponechal vyšší

než obvykle.

Mimo dosah

Můj starý domov

spoluutvářel veškosten

a šifonér

a skleník

a taky buffet

s vyklápěcím porculánovým stolkem

na psaní.

A bylo krásné i směšné zároveň

pohybem červotoče vytáčet

žárovku, když se vyměňovala

ve vysoké lampě na čtení…

Je to tak dávno,

mimo dosah minulosti.

K mnohasvazkovým dílům,

šestákovým knihám

a románům pro služky

sháním pohřešované části.

jako blázen,