Borgiové
z Buckinghamu

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.xyz.cz

www.albatrosmedia.cz

Marc Roche

Borgiové z Buckinghamu – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2025

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Věnováno Paulovi

HLAVNÍ POSTAVY

Královna Alžběta II., nejstarší dcera krále Jiřího VI. a královny matky Alžběty

Princ Philip, manžel královny Alžběty II., zemřel v roce 2021

Královna Alžběta II. a princ Philip měli čtyři děti a osm vnoučat.

Princ Charles, nejstarší syn a dědic Koruny. Poprvé ženatý s princeznou Dianou, podruhé s Camillou, vévodkyní z Cornwallu. Z prvního manželství má dvě děti: Williama, druhého v řadě nástupnictví, který se oženil s Kate, s níž má tři děti, a Harryho, jenž se oženil s Meghan a má s ní dvě děti.

Princezna Anna, jediná dcera královny a vévody z Edinburghu. Rozvedla se a potom se znovu provdala za Timothyho Lawrence. Z prvního svazku má dvě děti: Petera a Zaru Phillipsovy.

Princ Andrew, druhý Alžbětin a Philipův syn. Rozvedl se se Sarah Fergusonovou, s níž má dvě dcery: princezny Beatrici a Eugenii.

Princ Edward, poslední dítě královského páru. Oženil se se Sophií Rhys-Jonesovou, která se stala hraběnkou z Wessexu. Mají spolu dvě děti.

Susan Husseyová, první dvorní dáma Alžběty II.

Carole Middletonová, matka Kate

Christopher Geidt, osobní královnin sekretář (2007–2017)

Edward Young, osobní královnin sekretář (od roku 2017)

Simon Case, osobní sekretář prince Williama (2018–2020), pak generální sekretář vlády

Princ Michael z Kentu, královnin bratranec

Sir John Stevens, bývalý vrchní komisař londýnské policie, pověřený vyšetřováním smrti lady Diany

Tom Bradby, novinář, přítel Meghan a Harryho

Oprah Winfreyová, nejvlivnější moderátorka v USA, blízká přítelkyně Meghan

BORGIOVÉ A WINDSOROVÉ, DVĚ VÝZNAMNÉ RODINY V RÁMCI HISTORIE

Borgiové, zlověstná rodina schopná všeho, která na počátku 15. století zavedla teror ve Vatikánu, poznamenala historii renesance a nikdy nepřestala lidi fascinovat. Temné a pekelné vztahy spojovaly papeže Alexandra VI. s jeho dcerou Lukrécií a s jeho krvežíznivým synem a dědicem Césarem, který tvrdil, že jedná jménem svého otce.

K minulé realitě, odehrávající se v Římě a několika městech Itálie, Francie a Španělska, se připojila dnešní realita Buckinghamského paláce. Zhýralost, krutost, politické intrikaření, zákulisní machinace s vlivem... Dobrodružné životy příslušníků prokleté dynastie Windsorů – jako například osud lady Diany, výstřelky prince Charlese, exil dvojice Harry–Meghan – dál poskytují látku kronikářům... Jen přitom aspoň neteče tolik krve a nepodává se tolik jedu.

PŘEDMLUVA

Ano, je to neuvěřitelné. Ale taky pravdivé! Toto vyprávění není fikce, zakládá se na reálných faktech. Kniha Borgiové z Buckinghamu zachycuje ověřené události, jež jsem rekonstruoval při pečlivém studiu veřejných nebo soukromých zdrojů, které uvádím v závěrečných poznámkách. Zatímco témata jsem vybíral podle vlastního uvážení, dialogy byly pečlivě zrekonstruovány tak, aby věrně odpovídaly historickým faktům, o nichž se netflixový seriál Koruna (The Crown) neodvažoval ani zmínit. Všechny rozhovory se odehrávají za zavřenými dveřmi – o vládnutí a  moci se vyjednává opatrně ve velmi nedůvěřivém prostředí a v naprostém soukromí.

Ačkoliv existuje barvotisk, jenž ovlivňuje veřejné mínění po celém světě, ve skutečnosti je velmi těžké zachytit skutečnou historii královské rodiny, neboť po celou dobu svého pátrání jsem narážel na dvě úskalí: na nedostatek důvěryhodných zdrojů a na respekt lidí z vnějšku.

Jak se důvěrně říká, na otázky týkající se královské rodiny „ti, kteří vědí, neodpovídají a ti, kteří odpovídají, nevědí“. Toto „královské“ mlčení je živnou půdou pro všechny možné dohady, pomluvy nebo neověřené informace. S příchodem mladé generace Windsorů, která je vůči médiím ještě mnohem nedůvěřivější, jsou informace vycházející z paláce ještě stručnější. Vhodné fotografie jsou kompletně uměle vytvořené a stávají se normou tiskových konferencí. Královská rodina ještě více prchá před novináři, i před těmi, kteří jsou akreditováni v Buckinghamském paláci a k nimž autor těchto řádků patřil, dokud mohl.

Respekt, jímž je obklopena britská královská rodina, se může nicméně snadno ocitnout v pasti hagiografie. Historikové, esejisté, někdejší spolupracovníci Buckinghamského paláce nebo lidé sloužící královské moci, jimž říkám „najatí pozorovatelé“, se díky této úslužnosti nechají omezit tak, že spíš popisují království, jaké by si přáli, a nikoliv takové, jaké existuje. Abych neupadl do stejné pasti a abych chránil svou spisovatelskou a vydavatelskou nezávislost, rozhodl jsem nespolupracovat s palácem. To už jsem udělal, když jsem psal životopis Alžběty II., nazvaný Elle ne voulait pas être reine! (Nechtěla být královnou!), který vyšel v roce 2020 v nakladatelství Albina Michela.

Mohl jsem se tak vyhnout překážkám, když jsem studoval různé dokumenty a když jsem vycházel ze svých vlastních zkušeností královského kronikáře působícího tři desetiletí v Londýně. Tato kniha vznikla díky tomu, že jsem se v hlavním britském městě mohl setkávat od roku 1985 s královnou, s členy její rodiny a s někdejšími i současnými spolupracovníky královského dvora, s diplomaty i s politickými osobnostmi.

Dalším mým důležitým zdrojem byl britský tisk. Bulvární noviny pravidelně informují o tom, co se aktuálně děje v životě příslušníků královské rodiny, zaznamenávají především milostné pletky, a využívají k tomu celou řadu dobře placených informátorů. Mohl jsem tedy svobodně popsat několik intimních scén několika manželských párů a vnést tak světlo do některých událostí, které ještě nejsou všeobecně známé. Velkou inspirací mi ostatně byly mé sloupky Dopisy z Buckinghamského paláce, uveřejňované každý týden v časopisu Le Point nepřetržitě od poloviny roku 2020.

Bezprostřední událostí, která mě inspirovala k napsání této knihy, byl průvod vévodů a královských princů ověšených metály a kráčejících 17. dubna 2021 za rakví prince Philipa, jejž sledoval celý svět. Obraz to byl natolik falešný, že jsem se rozhodl podat o tomto podvodu svědectví.

Linie Windsorů byla vždycky prolezlá falší natolik, že by za to měla získat olympijskou medaili. Léčky, úklady a klatby se v paláci odehrávaly napříč dynastiemi. V tomto klaustrofobickém a paranoidním světě podezřívání a nenávisti byly prapůvodem všech možných úchylek. Je to rovněž mimořádný cynismus, omlouvaný státními důvody, proč tato monarchie sahá až do úsvitu věků. Pokud členy windsorského rodu něco spojuje, pak je to arogance, egoismus a způsoby rozmazlených dětí, což vede k vnitřním dysfunkcím.

Proto mohou být Windsorové srovnáváni s renesančními Borgii, ačkoliv v jejich případě proteče méně krve a jedu.

Tato tragikomedie, v níž se mísí prvky okázalosti a frašky, se skládá ze čtyřiceti sedmi obrazů, napsaných formou dialogu, jako kdyby šlo o televizní seriál. Texty tu nahrazují události zasazené do kontextu a přivádějí na scénu různé osobnosti. Jestliže některé dialogy působí příliš stručně a občas postrádají přirozenost a intimitu, je to proto, že Windsorové se vyjadřují odměřeně a strnule. Jsou to chladnokrevná zvířata, jejichž mramorové výrazy se dají občas jen stěží rozluštit. Zřídka projevují emoce v souladu se zásadami, které dodržuje celá britská šlechta, tedy ve stylu stiff upper lip, „nehybný horní ret“, což je synonymum flegmatismu vůči protivenství.

„Naše rodina jsme my čtyři,“ prohlašoval král Jiří VI. o návratu k tradičnímu modelu, po kterém Britové po extravagancích jeho bratra Edwarda VIII. – nejkratší a nejdramatičtější vlády v dějinách země – toužili. Platilo to o králi Jiřím VI., o jeho manželce a dvou dcerách, princezně dědičce Alžbětě a princezně Margaretě.

Když zaktualizujeme toto prohlášení, můžeme dnes říct: „Rodina jsme my tři.“ V tomto případě se jedná o královnu, Charlese a Williama. Když tento triumvirát matky, syna a vnuka prošel řadou zkoušek a zbavil se „uschlých větví“, triumfoval. I přes přirozenou ostýchavost se ujali svého úkolu a vědomě se ztotožnili s osudem. Všichni tři bez mrknutí přijali závazek sloužit monarchii, podstupovat její rituály, pompu a ceremoniály, to vše pro slávu země. Silné spojení, které si jako své motto vybralo Churchillova slova: „Po krizích přichází vhodná příležitost.“

Alžběta II., Charles a William se svými manželkami Camillou a Kate budou středem oslav sedmdesátileté vlády královny, které se odehrají počátkem června. Díky nim bude anglická koruna sdílnější než kdykoliv předtím.

Moc bych si přál, abyste tento příběh, věnovaný britské monarchii, jedné z nejanachroničtějších institucí na světě, hltali jako thriller, který se točí kolem základní trojice: moci, mravů a peněz.

Doufám, že se mi to podařilo.

I. obraz
PAST

1.

Meghan se chytí do pasti

(leden 2020)

osoby: Královna, Charles, William a Harry, sekretáři Edward Young a Clive Alderton1, a Alžbětina dvorní dáma, lady Susan Husseyová2

místo konání: Zámek Sandringham (hrabství Norfolk ve východní Anglii), soukromý majetek královny, kde tradičně tráví zimní a velikonoční prázdniny.

Schůzka se koná v Sandringhamu v pondělí 13. ledna 2020 po tiskovém prohlášení Harryho a Meghan, v němž projeví touhu po osamostatnění, s tím, že budou „dál podporovat královnu, Commonwealth a charitativní společnosti, kterým předsedají. Do malé podlouhlé místnosti pozvala královna Charlese, Williama, Harryho a jejich nejbližší spolupracovníky. V nepřítomnosti Meghan, která trucuje v Kanadě, čelí rodině pouze Harry.“

KRÁLOVNA: Dámy a pánové, vítejte v Sandringhamu. Problém, kvůli kterému jsme se tady sešli, bych ráda vyřešila co nejrychleji v zájmu všech stran. Kvůli této schůzce jsem musela požádat hosty, kteří sem přijeli na víkend, aby zámek opustili už po obědě, místo pondělního rána, jak je zvykem. Nebylo mi příjemné, že jsem se k nim musela zachovat tak nezdvořile. Jak víte, podobné změny nesnáším.

HARRY: Po dlouhém přemýšlení a diskuzích bychom si s Meghan chtěli postupně vybudovat v královské rodině novou roli.

EDWARD YOUNG: Obávám se, že toto jednostranné prohlášení nezávislosti narazí na autoritu Její Výsosti, která nic takového neočekávala.

KRÁLOVNA: A to tím spíš, Harry, že jsem tě prosila, abys všechny své žádosti písemně předával svému otci.

CHARLES: Ten dopis jsem dostal a dlouze jsem o něm mluvil s Williamem. Jak víš, Harry, rozhodnutí královského dvora zabere čas. Jste s Meghan příliš netrpěliví.

HARRY: Proč jste o tom nemluvili s babičkou?

CHARLES: Nejdřív jsme tvoji žádost museli posoudit, abychom pak mohli mamince rovnou navrhnout řešení.

WILLIAM: Měl jsi nám dát vědět, než jsi to komuniké zveřejnil. Chovali jste se neomaleně.

HARRY: Komunikovat takto je jediný způsob, jak nás budete vnímat!

EDWARD YOUNG: Jestli mohu, madam, bylo by lepší vrátit se k tématu této schůzky.

KRÁLOVNA: Máte pravdu, Edwarde.

EDWARD YOUNG: Meghan jsme přijali s otevřenou náručí. Udělali jsme maximum, abychom jí usnadnili integrovat se do královského dvora.

HARRY: Ale... moje žena se nachází v nesnesitelné situaci. To, že se stala terčem médií, je nepřijatelné! Nehledě na rodinný rasismus... Proto bychom chtěli strávit část života v USA.

WILLIAM: Jak se opovažuješ? Nejsme rasistická rodina!

KRÁLOVNA: Harry, můžeme se vrátit k tématu této schůzky?

HARRY: Ano, babičko. Omlouvám se, že jsem se nechal unést, chceme sice jít svou vlastní cestou, ale přitom dodržovat všechny královské povinnosti. V čem je problém?

EDWARD YOUNG: Bohužel, Vaše královská Výsosti, ale sedět na dvou židlích nelze. Je to buď, a nebo.

HARRY: A nelze udělat výjimku?

KRÁLOVNA: Víš, že to nejde. Edward má pravdu.

EDWARD YOUNG: Děkuji, madam. Obávám se, že jediným řešením je zřeknout se titulu Jeho královská Výsost, vašich vojenských funkcí a přestat přijímat veřejné finanční prostředky.

HARRY: Já nevěřím svým uším. Pro lásku boží, udělej něco, babičko!

KRÁLOVNA: Je mi líto. Nic udělat nemůžu.

HARRY: To je neuvěřitelné! Stačí jen malé gesto, které by nám usnadnilo odchod.

KRÁLOVNA: Odpověď zní ne. Z naší strany už bylo řečeno vše. Pro kompromis neexistuje důvod.

HARRY: Tahle rodina je zoufalá! Mám pocit, že o všem už bylo rozhodnuto. Zůstat členem královské rodiny je příliš malá útěcha ve srovnání s obrovskou obětí, kterou od nás požadujete.

WILLIAM: Nic tě nenutí úplně spálit mosty.

HARRY: Myslíš, že nechápu, proč to děláš? Kate se v tuto chvíli zbaví rivalky, která ji zastínila.

WILLIAM: To je směšné! Tohle ti namluvila Meghan? Dej si pozor, aby ses v tom tvém pozlaceném exilu mezi hollywoodskými hvězdami neukousal k smrti nudou.

KRÁLOVNA: Takový smutný osud čekal i mého strýčka Edwarda, bývalého krále Edwarda VIII., jenž se stal vévodou z Windsoru. Jeho abdikace málem zničila monarchii. Naštěstí tu byli mí rodiče, kteří ji zachránili4.

CHARLES: Jeho život v exilu byl velmi smutný, plný hořkosti. Neustále ho pronásledovaly obavy, že nebude mít dost peněz.

HARRY: Pokud vím, tak já jsem korunu nezdědil. Nemůžete nás srovnávat! Babičko, zavolám Meghan a promluvím si s ní soukromě.

KRÁLOVNA: Samozřejmě, ale nemluv s ní dlouho. V této fázi je nejdůležitější, aby nic neproniklo na veřejnost. Na tom trvám. Meghan má politováníhodný zvyk, že až příliš často mluví s americkými novináři.

Harry na chvíli odejde.

WILLIAM: Harry se vrací a vypadá zničeně.

HARRY: Meghan vás všechny pozdravuje. Zdrtilo ji to. Čekala od vás aspoň trochu vstřícnosti. Každopádně nemáme na výběr, než vaše podmínky přijmout. Co se nás týče, jsme domluvení. Teď přejděme k finančním záležitostem.

KRÁLOVNA: To si musíš domluvit s otcem – on vás s Williamem financuje z výnosů z hrabství Cornwall5, které mu patří.

CHARLES: Harry neustále požaduje, abych něco platil.

KRÁLOVNA: Přestaň si stěžovat, Charlesi. Máš dostatek prostředků. Jestli se nemýlím, vyplácené sumy jsou odečitatelné z daní, je to tak, Edwarde?

EDWARD YOUNG: Ano, madam.

CHARLES: Ale ani tak nejsem bankomat!6

KRÁLOVNA: Dobrá, jsou už čtyři hodiny, je čas na čaj. Půjdu a nechám vás, abyste dotáhli detaily naší dohody. Děkuji vám všem, že jste přišli, a přeji vám krásný večer.

Schůzka v Sandringhamu skončila. V oficiálním komuniké stálo: „Harry a Meghan už nebudou plnit královské povinnosti a už nemohou královnu formálně zastupovat.“ Alžběta II. projevila v osobním prohlášení radost z toho, že „Harry, Meghan a Archie (jejich syn) zůstávají milovanými členy rodiny“, a potvrdila, že „bude podporovat jejich touhu po samostatnějším životě a nezávislosti“. Vévoda a vévodkyně už nesmějí používat titul Jejich královská Výsost, nesmějí být placeni ze státních peněz a musejí zaplatit poplatek za renovaci svého domu ve windsorském parku. Získali nezávislost, ale za jakou cenu!

2.

Kate – William, domluvené manželství

(duben 2011)

osoby: Kate, Carol Middletonová

místo konání: Hotel Goring v Londýně, oblíbené místo britské šlechty1

O devět let dřív. Nacházíme se v předvečer svatby Williama a Kate. Početná rodina budoucí nevěsty, Middletonovi se ubytuje v hotelu Goring nedaleko Buckinghamského paláce. Následující den se v 9 hodin 51 minut všichni sejdou v sousední Westminsterské katedrále, sledováni dvěma miliardami televizních diváků.

O Middletonových jsme si ještě nic neřekli? Pradědeček Kate z matčiny strany byl horník a jeho babička prodavačka v obchodě. Na štěrku v aleji vedoucí k jejich domu neskřípaly pneumatiky starých bentleyů s rozpraskanou kůží, ale vedla tam asfaltka pro obyčejná auta. Ještě mnohem víc šokující je, že matku novomanželky slyšeli, jak se vyptává, kde jsou záchody, místo aby hledala „lavatory“. Trpěla Kate snobismem aristokracie? O tom se nikdy nezmínila. Aniž musela nějak výrazně používat lokty, od dospívání se prosadila ve společenských aristokratických kruzích a nejvyšších vrstev, protože patřila k ambiciózním mladým lidem pohybujících se ve společnosti příslušníků královské rodiny. Budoucí Williamova manželka se bez problémů dostala do velmi prestižní internátní školy Marlborough College a vynikla tam v ženských kategoriích sportů, jako je pozemní hokej a netball, což jí nebránilo být úspěšná i v jachtingu, sportovní střelbě a lyžování. Ta, kterou její kamarádky popisovaly jako slušnou, spolehlivou a zábavnou dívku, navázala v této luxusní líhni velmi užitečná přátelství, která jí později pomohla vybudovat kariéru.

V baru rezervovaném pro předsvatební posezení diskutuje budoucí vévodkyně z Cambridge3 se svou matkou Carole Middletonovou o tom, jaká byla až do této chvíle jejich strategie.

CAROLE: Dlouhých deset let jsme čekali, ale konečně jsme u cíle.

KATE: Díky tobě, mami.

CAROLE: Je pravda, že jsem nic neponechala náhodě.

KATE: Jsi úžasná! Máš čich na věci a důvtip! Jsi neporazitelná.

CAROLE: Naštěstí ses vzdala svého plánu studovat na univerzitě v Edinburghu, když jsme se z Daily Telegraph dozvěděli, že William souhlasil, že nastoupí na St. Andrews4. Radši sis dopřála roční volno a pak ses ocitla ve stejném ročníku jako on. Skvěle vymyšlené.

KATE: Bylo to riskantní. Obětovat univerzitu v Edinburghu, kam jsem mohla nastoupit okamžitě, za St. Andrews, kde mě zařadili na seznam čekatelů. Abych se dostala do Williamova ročníku, musela jsem vystát frontu.

CAROLE: Mezi všemi těmi anglickými nafoukanci! Ale když sis vybrala jako obor dějiny umění, proklouzla jsi do skupiny urozených dívek.

KATE: To nebylo špatné na holku pocházející z proletářské rodiny. A nejpodivnější je, že jsem se nahoru dostala díky intrikám. Mí předkové se musejí obracet v hrobě.

CAROLE: To je pravda, ale žádný aristokrat mezi nimi nebyl, pokud vím. Ale nesmíš zapomínat na roli vzdělání. Ty hříšné peníze za internátní školu Marlborough jsme platili proto, abys tam získala přístup do nejvyšší společnosti. Jen mezi námi ti mohu říct, že se nám tyhle investice bohatě vrátí!5

KATE: Málem jsi to všechno zkazila, když jsi o našem začínajícím románku v roce 2003 řekla strýci Garymu. Gary moc mluvil. Zalarmoval bulvární tisk.6

CAROLE: Vím, bratr je nenapravitelný mluvka. Naštěstí byl do tebe William v té době šíleně zamilovaný.

KATE: Ale to mu nezabránilo, aby se se mnou v roce 2007 málem rozešel po telefonu pod ubohou záminkou, že ve čtyřiadvaceti ještě není na manželství připravený. Přitom jsem se dozvěděla, že během vojenského cvičení v Salisbury Plains chodil často do tančíren v Southamptonu a že tam měl velký úspěch u místních děvčat.

CAROLE: Je velmi nezralý. Špatně jsi snášela machistická pravidla v jeho jednotce. Ale vrátil se poslušně jako pejsek.

KATE: Jistě, ale musela jsem čtyři roky čekat na žádost o ruku a snášet nejrůznější přezdívky, jako třeba Waity Kate (Čekačka Kačka), které mi dávali v novinách. A to nemluvím o svých kamarádkách, které mě za mými zády neustále litovaly.

CAROLE: William váhal, protože ho traumatizoval rozchod jeho rodičů.

KATE: Manželství Charlese a Diany bylo předem domluvené.

CAROLE: Nezlob se na mě, ale to tvoje taky zrovna není sňatek dvou zamilovaných, jako to bývá v pohádce. Nebyla to přece láska na první pohled. Však dobře víš, že jsme museli Williama ke sňatku dotlačit.

KATE: Nepřeháněj, mami. Je pravda, že William si není moc jistý sám sebou. Je to introvert, který jen obtížně vyjadřuje své pocity, před ostatními se nerad projevuje.

CAROLE: Tvoje role je každopádně jednoduchá. Musíš předčit Dianu! Buď rozumná, diskrétní a hlavně se na veřejnosti nechovej jako stín svého manžela. A rychle mu poroď potomka a bude to!

KATE: Pojďme si lehnout, zítra nás čeká vyčerpávající den. Děkuji za rady, mami.

O šest let později už pár William–Kate fungoval jako vzor anglické šlechty, ale Harry se užíral nudou. Kolo se otáčelo.

3.

Harry oznamuje, že si chce vzít Meghan

(listopad 2011)

osoby: William, Harry

místo konání: Kensingtonský palác, bývalé londýnské sídlo princezny Diany, kde oba bratři bydleli1

Harry se právě seznámil s rozvedenou míšenkou Meghan, Američankou a hollywoodskou herečkou.

Umělci a anglická královská rodina ale nejdou příliš dohromady. Princ Edward, druhý královnin syn, musel ukončit kariéru producenta dokumentárních filmů. Sňatek mezi královninou sestrou Margaretou a fotografem Anthonym Armstrongem-Jonesem byla katastrofa. Princezna Diana se zatoulala do světa módy. V Cambridge si sice princ Charles vyzkoušel amatérské divadlo, ale pak už v tom nikdy nepokračoval. William a Kate vystudovali dějiny umění, ale nikdy nenavštěvovali muzea nebo galerie.

Co se týče Alžběty II., ta se na rozdíl od své matky a sestry Margarety nikdy o kulturní život nezajímala, s výjimkou fotografování, což byl jeden z jejích oblíbených koníčků. Nezajímala se o operu ani o klasickou hudbu jako většina příslušníků vyšší anglické šlechty a mezi její oblíbená díla patřily operety Gilberta a Sullivana, což je anglický ekvivalent Offenbachových děl. Jelikož se anglický establishment obává myšlenek, představivosti a téměř i samotné inteligence, má tendenci vnímat kulturní život jako činnost naprosto zbytečnou.2

HARRY: S Meghan už jsi několikrát mluvil. Jak se ti líbí?

WILLIAM: Je krásná a exotická.

HARRY: A sympatická.

WILLIAM: V každém případě je to silná osobnost. Nemá moc ráda, když jí někdo odporuje, ale mně se to líbí.

HARRY: Je to žena s názorem, zapojená do řady humanitárních projektů.

WILLIAM: Připadá mi sice trochu extravagantní, ale to je dobře. Nebojí se mluvit a dokáže komunikovat s každým.

HARRY: Máme toho hodně společného, hlavně nás sbližuje to, že se naši rodiče rozvedli, máme stejný smysl pro humor a rádi věci měníme...

WILLIAM: To pozoruji. Každopádně působí velmi přirozeně.

HARRY: Kamarádí se spoustou hollywoodských celebrit.

WILLIAM: Viděl jsem ji v seriálu Kravaťáci a moc se mi v něm líbila. Připadala mi sexy.

HARRY: Je to moderní a výřečná žena.

WILLIAM: S tím souhlasím a rozumím tomu, že tě okouzlila. Jak jste se vlastně seznámili?

HARRY: Potkali jsme se na schůzce naslepo, které pro nezadané pořádá naše společná známá Violet von Westenholz, což je tisková mluvčí Ralpha Laurena3. Bylo to takové typicky americké...

WILLIAM: To jméno mi nic neříká.

HARRY: Meghan se mi okamžitě zalíbila.

WILLIAM: Takhle je to s tebou pořád.

HARRY: Williame, nevím, jak ti to mám říct...

WILLIAM: Poslouchám.

HARRY: Chci si ji vzít.

WILLIAM: To myslíš vážně? Není to zase jeden z těch tvých hloupých vtípků?

HARRY: Jsem do ní strašlivě zamilovaný. Konečně jsem totiž našel spřízněnou duši, která má všechno, po čem jsem toužil.

WILLIAM: To přece ještě není důvod si ji brát.

HARRY: Už nechci být sám. Byl jsem několikrát zamilovaný, ale pocházet z královské rodiny není žádná výhra, jak sám víš. Chelsy i Cressida byly prima holky, obě jsem si chtěl vzít, ale rozešly se se mnou kvůli paparazziům.

WILLIAM: Kate si taky prošla touhle pekelnou mediální masáží a nevzdala se. Harry, nemáš kam spěchat.

HARRY: Proč mi to rozmlouváš? Meghan je skvělá. Byla to láska na první pohled!

WILLIAM: Znáš ji přece teprve pár měsíců. S Kate jsem chodil deset let, než jsem rozhodl ji požádat o ruku.

HARRY: Jako můj bratr nechceš, abych byl šťastný?

WILLIAM: Harry, připomínám ti, že jsi working royale a že zastupuješ královnu. Povinností člena rodiny je vzít si ženu, která se snadno přizpůsobí našemu světu. I kdyby neměla šlechtický původ, nesmí to být jen tak někdo. Máš odpovědnost.4

HARRY: Ano, je to míšenka. Ale to je přece výhoda. Slyšel jsi někdy o rasové rozmanitosti?

WILLIAM: Myslím, že jen jednáš unáhleně, to je všechno.

HARRY: Občas býváš trochu staromódní a konvenční. Babička je naštěstí otevřenější. Tobě vadí její kariéra v Hollywoodu, je to tak?

WILLIAM: Jsi královský princ. Nemůžeš si vzít tu první, která se namane.

HARRY: Tohle mi říkáš ty? Kate taky neměla šlechtický původ a patřila ke střední třídě, pokud vím.

WILLIAM: To je sice pravda, ale měla vzdělání, hodné budoucí královny.

HARRY: Kate by mohla Meghan pomoct a všechno ji naučit. A mohly by se z nich stát kamarádky.

WILLIAM: To myslíš vážně? Kate nemá tolik času a ani po ničem takovém netouží!

HARRY: Ještě to může být tak, že ti vadí, že jsem populárnější než ty.

WILLIAM: Myslel jsem, že jsi pochopil, že v královské rodině mezi sebou nesoutěžíme v popularitě.

HARRY: Pro tebe je to snadné, tvoje role je předem daná, ale já si tu svou musím teprve vybudovat.

WILLIAM: Harry, podle mě si zasloužíš někoho lepšího, než je Meghan.

4.

Harry se převlékne za nacistu

(leden 2005)

osoby: William, Harry

místo konání: Highgrove, venkovská rezidence prince Charlese1

William a Harry jsou pozvaní na kostýmovaný večírek na téma „kolonie a domorodci“, u příležitosti narozenin jejich společného přítele Harryho Meadeho. Mladší z bratrů si oblékl košili pískové barvy, která se velmi dobře hodí k jeho zrzavým vlasům, s červenou páskou s hákovým křížem v bílém poli, kterou má nataženou na levé paži.

Jeden z hostů potají pořídil fotografii a nechal ji 13. ledna otisknout v  deníku Sun, jednom z nejprodávanějších ve Velké Británii. Pod fotografií stál titulek: „Nacista Harry“.2

WILLIAM: Viděl jsi dnešní Sun? Tvoji fotku, která vyvolala všeobecné rozhořčení?

HARRY: Byl jsem úplně namol, v jedné ruce držím pivo a v druhé cigaretu. Stal jsem se hvězdou večera.

WILLIAM: Tohle není sranda! Fotku zveřejnili teď, když se blíží Mezinárodní den vzpomínky na holocaust a šedesáté výročí osvobození Osvětimi. Při recepci bude babička přijímat bývalé vězně.

HARRY: Nebylo to ode mě zrovna nejchytřejší, ale ty přece dobře víš, že nejsem neonacista. To je přece směšné.

WILLIAM: Co si o tobě myslím já, není důležité. V novinách vytahují staré historky o našich sympatiích k nacismu a o německém původu našeho rodu.3

HARRY: Byl to jen vtip. Možná hloupý, ale jen vtip.

WILLIAM: Urazil jsi vojáky, jako byl tvůj dědeček, a vzpomínku na pradědečka, a to nemluvím o židovské komunitě, která je právem pobouřena. Třeba lídr konzervativní opozice Michel Howard je žid. A spousta dalších.

HARRY: Přeháníš.

WILLIAM: Mohl bys přijít o své místo v Sandhurst4!

HARRY: Jsem prostě takový, jaký jsem. Nebudu se měnit, abych se zalíbil novinářům.

WILLIAM: Bylo jasné, že tě noviny šetřit nebudou. Jsi recidivista. Na podobný večírek, když jsme slavili moje dvacáté narozeniny, ses přestrojil za černocha tak, že sis nakrémoval obličej.

HARRY: Nebyl jsem sám.

WILLIAM: Musíš si dávat pozor, abys neurazil menšiny. Blackface na večírku je odporný!

HARRY: Máš pravdu.

WILLIAM: Vezmi si z toho ponaučení pro příště.

HARRY: Slibuju, že ano, ale nemůžu přece akceptovat kritiku těch pitomců, kteří komentují naše chování a tvrdí, že je to chyba táty, protože k nám byl příliš tolerantní a neměl na nás čas.

WILLIAM: Podobné řeči taky nesnáším, ale naučil jsem se novináře využívat ve svůj prospěch. Měl bys to taky zkusit.

HARRY: V té půjčovně kostýmů, kde jsem si vybíral košili a pásku se symbolem wehrmachtu, jsme byli přece spolu. A ty ses chechtal jako blázen.

WILLIAM: Ne, já s tím nesouhlasil. Ten večírek nebyl na téma Třetí říše, ale na téma afrických kmenů v koloniální době. Já měl na sobě kostým lva, s černými punčochami a kožešinovými prackami, které jsem si sám vyrobil.

WILLIAM: Plácáš hlouposti. Jsi třetí v pořadí jako následník trůnu.