Poviedky a vety 1:
Slovenské ilustrované vydanie

{Stories and Sentences 1}
{Slovak Illustrated Edition}

17 poviedok pre vek od 3, 4, 5 a 6 rokov

Výber 1

1700 viet

Róbert Hodoši

Andrew Lang

Úvod

„Poviedky a vety 1: Slovenské ilustrované vydanie“ je očarujúca zbierka 17 klasických i menej známych rozprávok a bájok, ktoré boli starostlivo vybrané, aby očarili čitateľov všetkých vekových kategórií. Táto kniha, obohatená o nádherné farebné ilustrácie, otvára dvere do čarovného sveta plného fantázie, múdrosti a nezabudnuteľných príbehov. Každá rozprávka prináša nielen zábavu, ale aj cenné morálne ponaučenia, ktoré podnecujú k zamysleniu nad hodnotami ako láskavosť, odvaha či vytrvalosť. Či už ide o dobrodružstvá troch medveďov, krehkú princeznú na hrášku alebo dojemný príbeh škaredého káčatka, tieto príbehy sú vytvorené tak, aby inšpirovali mladé mysle a potešili srdcia čitateľov, od najmenších poslucháčov až po dospelých, ktorí si radi pripomenú čaro detských čias.
Číslovanie viet v každej poviedke v slovenskom vydaní je významovo totožné s číslovaním v anglickom vydaní.

Vhodnosť pre vek čitateľov

Kniha je určená pre deti od 3 rokov, ideálna pre predškolákov pri čítaní nahlas, ako aj pre staršie deti (6+), ktoré môžu čítať samostatne. Príbehy s jednoduchými vetami a morálnymi ponaučeniami sú prístupné pre mladých čitateľov, podporujú rozvoj predstavivosti a etického myslenia. Niektoré príbehy, ako „Maličká Maja“ (226 viet), môžu byť pre staršie deti (6+) mierne náročnejšie kvôli dĺžke a komplexite, no stále sú vhodné pre túto vekovú skupinu. Kniha je ideálna pre rodinné čítanie aj individuálne objavovanie príbehov.

Anotácia

Veľké množstvo príbehov v „400 poviedkach na večery a noci“ viedlo k ich novému spracovaniu a usporiadaniu podľa obťažnosti, veku a dĺžky, aby našli čo najvhodnejšieho čitateľa. Pribudli aj farebné obrázky a na konci každej poviedky ponaučenia.
Prvý výber má názov:
„Poviedky a vety 1: Slovenské ilustrované vydanie“.
Je to očarujúca zbierka 17 klasických a menej známych rozprávok a bájok, vhodná pre čitateľov od 3 rokov vyššie. Zostavil ju Róbert Hodoši na základe textov od Andrew Langa. Kniha obsahuje 1700 viet v príbehoch ako „Tri medvede“ od Roberta Southeyho, „Princezná na hrášku“ od Hansa Christiana Andersena, „Škaredé káčatko“ či „Maličká Maja“. Tieto príbehy spájajú jednoduché, no pútavé rozprávanie s morálnymi ponaučeniami, ktoré podporujú rozvoj fantázie, etického myslenia a porozumenia základným hodnotám, ako sú spravodlivosť, láskavosť a odhodlanie. Farebné ilustrácie dodávajú príbehom vizuálnu hĺbku, čím oživujú dobrodružstvá postáv a robia čítanie ešte pútavejším. Kniha je ideálna pre rodinné čítanie, kde rodičia môžu deťom príbehy čítať nahlas, ako aj pre staršie deti, ktoré si môžu príbehy vychutnať samostatne.

Obsah

Poviedky a vety 1: Slovenské ilustrované vydanie

{Stories and Sentences 1} {Slovak Illustrated Edition}

17 poviedok pre vek od 3, 4, 5 a 6 rokov

Výber 1

1700 viet

Róbert Hodoši Andrew Lang

Úvod

Vhodnosť pre vek čitateľov

Anotácia

Obsah

Tiráž

ISBN

1*/ Tri medvede

Ponaučenia

2*/ Princezná na hrášku

Ponaučenia

3*/ Matka Perinbaba

Ponaučenia

4*/ Červená čiapočka

Ponaučenia

5*/ Žaba a tri čarodejnice

Ponaučenia

6*/ Orieškové dieťa

Ponaučenia

7*/ Dve žaby

Ponaučenia

8*/ Šakal a studnička

Ponaučenia

9*/ Dobrodružstvá mladšieho šakalovho syna

Ponaučenia

10*/ Rumcajs Rumpel

Ponaučenia

11*/ Príbeh šikovného krajčíra

Ponaučenia

12*/ Pouliční muzikanti

Ponaučenia

13*/ Malá Zlatá čiapočka

Ponaučenia

14*/ Rapuncelka

Ponaučenia

15*/ Tri malé prasiatka

15-1, TRI MALÉ PRASIATKA

15-2, TRI MALÉ PRASIATKA

Ponaučenia

16*/ Škaredé káčatko

16-1, ŠKAREDÉ KÁČATKO

16-2, ŠKAREDÉ KÁČATKO

16-3, ŠKAREDÉ KÁČATKO

Ponaučenia

17*(6R+) Maličká Maja (Malenka)

17-1, MALIČKÁ MAJA – MALENKA

17-2, MALIČKÁ MAJA – MALENKA

17-3, MALIČKÁ MAJA – MALENKA

Ponaučenia

KONIEC

Tiráž

ISBN

Anotácia

„Myseľ, ktorá sa rozvinie vďaka novým skúsenostiam, sa už nikdy nevráti do svojich pôvodných rozmerov.“
(Oliver Wendell Holmes Sr.)
(americký lekár, básnik, esejista)

Tiráž

Titul: Poviedky a vety 1: Slovenské ilustrované vydanie
(Stories and Sentences 1: Slovak Illustrated Edition)
Podnadpis: 17 poviedok pre vek od 3, 4, 5 a 6 rokov
Séria: Poviedky a vety: Slovenské ilustrované vydanie
Autori: Róbert Hodoši, Andrew Lang
Editoval a zozbieral: Andrew Lang (*1844, +1912)
Roky pôvodného vydania poviedok: 1889-1910
Výber zostavil, preložil a spracoval: Róbert Hodoši
Jazyková úprava: Róbert Hodoši (*1975)
Vydavateľstvo: Robert Hodosi
Prvé slovenské vydanie: 2025/September
Počet strán: 138, Počet slov: 23 tisíc
Tvorba obálky a farebných ilustrácií: Róbert Hodoši
Copyright © Robert Hodosi, 2025, Lovce, SK

ISBN

PDF 978-80-975000-2-3
EAN 9788097500023

EPUB 978-80-975000-3-0
EAN 9788097500030

MOBI 978-80-975000-4-7
EAN 9788097500047

1*/ Tri medvede

Robert Southey, anglická poviedka, 104 viet,
vhodné pre vek od 3 rokov

Kedysi dávno žili spolu tri medvede.

Bývali vo vlastnom dome hlboko v lese.

Jeden z nich bol malý - Medvedík, prostredným bola jeho matka - Medvedica, a najväčším bol najstarší, otec - Medveď.

Každý z týchto medveďov mal vlastný hrniec na kašu.

Malý hrniec bol pre Medvedíka.

Stredne veľký hrniec bol pre Medvedicu.

A najväčší hrniec bol pre najväčšieho, obrovského Medveďa.

Každý z nich mal aj vlastnú stoličku na sedenie.

Malá stolička bola pre Medvedíka.

Stredne veľká stolička bola pre Medvedicu.

A veľká stolička bola pre obrovského Medveďa.

Každý z týchto medveďov mal svoju vlastnú posteľ, v ktorej spal.

Najmenší Medvedík mal najmenšiu postieľku.

Matka Medvedica mala stredne veľkú posteľ.

A otec Medveď mal najväčšiu, obrovskú posteľ.

Jedného dňa, hneď ako si pripravili kašu, naliali ju do svojich hrncov.

Potom sa šli prejsť do lesa, aby kaša medzitým vychladla a nepopálili si ústa tak horúcou.

Kým sa tri medvede prechádzali v lese, malá stará žena prišla k ich domu.

Najprv nakukla dovnútra oknom, potom kľúčovou dierkou.

Keďže vo vnútri domu nikoho nevidela, zdvihla západku na dverách a vošla dovnútra.

Určite to nebola dobrá, čestná stará žena.

Bohužiaľ, dvere neboli zamknuté, pretože tieto tri medvede boli dobré medvede.

Nikdy nikomu neublížili ani na nikoho nezaútočili.

A nikdy sa im nestalo, že by im niekto chcel ublížiť.

Tak stará žena otvorila dvere a vošla dovnútra.

Veľmi sa potešila, keď na stole uvidela kašu.

Keby to bola dobrá malá žena, počkala by, kým sa medvede nevrátia domov.

A potom by jej možno ponúkli trochu kaše a pozvali ju, aby sa s nimi naraňajkovala.

Pretože to boli veľmi dobré medvede.

Mali trochu drsné spôsoby, ale u medveďov sa to dá očakávať.

Napriek všetkému, čo sa o medveďoch vie, tieto boli dobrosrdečné a pohostinné.

Avšak táto zlá stará žena bola veľmi drzá.

Mala nehanebné spôsoby a obslúžila sa tam, akoby bola doma.

Najprv ochutnala kašu veľkého Medveďa.

Bola pre ňu príliš horúca.

Veľa nadávala do krupice a škorice.

Potom ochutnala kašu Medvedice.

Bola príliš studená.

Nadávala ešte horšie do kurníka a šopy.

Nakoniec ochutnala kašu z najmenšieho hrnca.

Nebola ani studená, ani horúca.

Bola presne akurát.

Kaša jej tak zachutila, že zjedla všetko, čo mal mať na raňajky malý Medvedík.

Ale nevychovaná stará žena musela aj tak neslušne reptať, že sa nenajedla dosýta.

„Drobnosť jedna nepodarená. Taká dobrá kaša, a pritom taký malý hrniec.“

Potom si chcela sadnúť.

Najprv skúsila veľkú stoličku obrovského Medveďa.

Ale tá bola pre ňu príliš tvrdá.

Tak si sadla na stredne veľkú stoličku určenú pre Medvedicu.

Bola pre ňu príliš mäkká.

Nakoniec sa usadila v najmenšej Medvedíkovej stoličke.

Avšak pod jej váhou sa stolička rozpadla a ona skončila na podlahe.

Nevychovaná stará žena hodila neslušný úškrn a začala zlomyseľne nadávať na všetkých, na koho si spomenula.

Po chvíli, keď sa trochu upokojila, šla hore po schodoch, kde mali medvede spálňu, v ktorej spávali.

Najprv si ľahla do veľkej Medveďovej postele.

Ale tá sa jej zdala príliš vysoká.

Tak si ľahla do postele Medvedice.

Aj tá sa jej zdala príliš vysoká.

Nakoniec prišla k Medvedíkovej postieľke.

Pohodlne sa v nej natiahla, bola jej akurát.

Prikryla sa a čoskoro spokojne zaspala.

V tú chvíľu si tri medvede pomysleli, že ich kaša by už mala byť dostatočne vychladená.

Tak sa vrátili domov na raňajky.

Malá stará žena nechala lyžicu zastrčenú v Medveďovej kaši.

Obrovský Medveď zvraštil obočie a hrubým, drsným hlasom nahnevane zvolal:

„Niekto ochutnal moju kašu!“

Keď sa Medvedica otočila, zistila, že aj v jej kaši je lyžica a niekto z nej jedol.

Zvolala:

„Niekto ochutnal aj moju kašu!“

Boli to len drevené lyžice.

Keby to boli strieborné lyžice, stará žena by ich určite ukradla a strčila si ich do vrecka.

Vtom sa ozval malý Medvedík.

V hrnci na kašu mal síce lyžicu, ale kaše tam nebolo ani za malú lyžičku.

Zvolal:

„Niekto jedol moju kašu a dokonca ju celú zjedol!“

A malému Medvedíkovi sa až oči zaleskli slzami.

Vtom si tri medvede povedali, že musia dôkladne prehľadať celú chalupu.

Šli hore do svojej spálne.

Veľký Medveď si hneď všimol, že má pokrčený vankúš, a svojím hrubým, drsným hlasom zvolal:

„Niekto ležal v mojej posteli!“

Medvedica si všimla, že má posunutý podhlavník.

Povedala:

„Niekto ležal aj v mojej posteli.“

A keď sa malý Medvedík pozrel na svoju postieľku, videl podhlavník na svojom mieste, vankúš na podhlavníku, ale na vankúši uvidel spod periny vytŕčať starú, škaredú a špinavú ženskú hlavu.

A ona tam nemala čo robiť, pretože to nebol jej dom a medvede ju k sebe nepozvali.

Tak malý Medvedík povedal svojím vystrašeným hlasom:

„Niekto ležal v mojej postieľke a stále tam leží.“

Stará žena začula vo sne drsný a hrubý hlas Medveďa, ale bola v hlbokom spánku.

Tak nedokázala rozoznať, čo Medveď hovoril.

Zdalo sa jej, že je to len vytie vetra alebo údery hromov.

Počula aj hlas Medvedice, ale zdalo sa jej, že sa jej to len sníva.

Ale keď počula hlas malého, drobného Medvedíka, ten bol tak prenikavý, že by prebudil zo spánku aj polomŕtveho psa.

Okamžite ju to prebudilo a na jednej strane svojej postele uvidela tri medvede.

Rýchlo vyskočila na druhej strane z postele a bežala k oknu.

Bolo otvorené, pretože vždy, keď tieto medvede vstali, otvorili okná v spálni, aby tam mali večer čerstvý vzduch.

Tak malá stará žena vyskočila z okna a utekala preč, čo jej len nohy stačili.

Či si cestou zlomila krk, alebo ju na ceste krížom lesom chytil strážnik a dal ju zavrieť do nápravno-výchovného zariadenia za tuláctvo a okrádanie druhých, to nikto nevie.

Ale tri medvede ju už nikdy u seba doma ani v okolí, kde bývali, nestretli.

Koniec

Ponaučenia

Rešpektuj majetok a súkromie druhých.

Hrubé alebo sebecké správanie môže viesť k negatívnym dôsledkom.

Láskavosť a pohostinnosť sú cenné vlastnosti, aj v obtiažnych situáciách.

Brať si, čo ti nepatrí, je zlé a môže spôsobiť škodu.

Uč sa z chýb a vyhni sa opakovaniu zlého správania.

2*/ Princezná na hrášku

Hans Christian Andersen, dánska poviedka, 41 viet,
vhodné pre vek od 4 rokov

Kedysi dávno žil princ, ktorý sa chcel oženiť s princeznou, ale musela to byť skutočná princezná.

Tak cestoval po svete, aby takú našiel.

Našiel mnoho princezien, ale nevedel, ako má rozpoznať, či sú to skutočné princezné.

U každej z nich našiel nejakú chybu.

Na každej z nich mu niečo vadilo, čo dokazovalo, že ešte nenašiel skutočnú princeznú.

Tak sa vrátil domov vo veľmi zlej nálade, pretože naozaj chcel za manželku len skutočnú princeznú.

Jedného dňa v noci bola veľká búrka.

Blýskalo sa a hrmelo.

Padal taký hustý dážď, že bolo vidieť len na malú vzdialenosť.

Bolo to priamo desivé počasie.

Zrazu počuli, ako niekto klope na bránu paláca.

Starý kráľ šiel otvoriť.

Za bránou stála princezná.

Od dažďa bola celá do nitky premočená.

Búrka ju celú zmáčala až na kosť.

Voda jej stekala po vlasoch a šatách až do topánok a odtiaľ von.

Ako tam stála, povedala, že je skutočná princezná.

„No, to čoskoro zistíme!“ pomyslela si stará kráľovná, ale nič nepovedala.

Vošla do spálne.

Zložila posteľnú bielizeň z postele.

Potom položila na spodok postele malý hrášok.

Naň položila dvadsať matracov a na vrch dvadsať prešívaných perových prikrývok.

Toto bola posteľ, v ktorej mala princezná spať.

Na druhý deň sa jej opýtali, ako sa jej spalo.

„Ó, veľmi zle!“ povedala princezná.

„Celú noc som sotva oči zažmúrila!

Som si istá, že niečo tvrdé bolo v posteli.

Vôbec som nemohla zaspať.

Moje telo je samá modrina.

Bola to strašná noc!“

Teraz už vedeli, že je skutočnou princeznou, pretože cítila hrášok cez dvadsať matracov a dvadsať prešívaných perových prikrývok.

Nikto iný nemohol byť taký citlivý, len skutočná princezná.

Tak sa s ňou princ oženil.

Už vedel, že získal skutočnú princeznú.

Hrášok uložili do Kráľovského múzea.

A ak ho nikto neukradol, leží tam dodnes.

A toto je skutočný príbeh.

Koniec

Ponaučenia

Pravá hodnota a úprimnosť sa prejavujú v detailoch a citlivosti, ktoré ostatní prehliadajú.

Pravá kvalita vynikne aj v tých najmenších skúškach.

Trpezlivosť pri hľadaní toho pravého prináša odmenu.