Povídky a věty 1,
Anglicky, Česky, Ilustrované

{Stories and Sentences 1}
{English, Czech, Illustrated}

17 povídek pro věk
od 3, 4, 5 a 6 let,
výběr 1,
1700 vět

Róbert Hodoši

Andrew Lang

Vhodné pro věk od 3 až 6 let.

POVÍDKY A VĚTY 1, ANGLICKY, ČESKY

Název: Povídky a věty 1, Anglicky, Česky

Podnázev: Stories and Sentences 1, English, Czech

Série: Povídky a věty, Anglicky, Česky

Autoři: Róbert Hodoši, Andrew Lang, + další

Editoval a shromáždil: Andrew Lang (*1844, +1912)

Roky původního vydání povídek: 1889–1910

Výběr sestavil, přeložil a zpracoval: Róbert Hodoši

Jazyková úprava: Róbert Hodoši (*1975), Český editor: Richard Štrba

Vydal: Robert Hodosi

1. anglicko-české vydání: 2025/x

Počet slov: 48 tisíc

Tvorba obálky: Róbert Hodoši

Copyright © Robert Hodosi, 2025, Lovce, SK

Obsah

Povídky a věty 1, Anglicky, Česky, Ilustrované

{Stories and Sentences 1} {English, Czech, Illustrated}

17 povídek pro věk od 3, 4, 5 a 6 let, výběr 1, 1700 vět

Róbert Hodoši Andrew Lang

Obsah

1*/ Tři medvědi // The Three Bears

Morals / Ponaučení

2*/ Princezna na hrášku // The Princess on the Pea

Morals / Ponaučení

3*/ Matka Perinbaba // Mother Holle

Morals / Ponaučení

4*/ Červená Karkulka // The Little Red Riding Hood

Morals / Ponaučení

5*/ Žába a tři čarodějnice // The Frog and the Three Witches

Morals / Ponaučení

6*/ Oříškové dítě // The Hazelnut Child

Morals / Ponaučení

7*/ Dvě žáby // The Two Frogs

Morals / Ponaučení

8*/ Šakal a studánka // The Jackal and the Well

Morals / Ponaučení

9*/ Dobrodružství mladšího šakalova syna // The Adventures of the Jackal's Younger Son

Morals / Ponaučení

10*/ Rumcajs Rumpel // Rumpelstiltskin

Morals / Ponaučení

11*/ Příběh chytrého krejčího // The Brave Little Tailor

Morals / Ponaučení

12*/ Pouliční muzikanti // The Street Musicians

Morals / Ponaučení

13*/ Malá Zlatá Karkulka // The Little Golden Riding Hood

Morals / Ponaučení

14*/ Rapuncelka // Rapunzel

Morals / Ponaučení

15*/ Tři malá prasátka // The Three Little Pigs

15-1, TŘI MALÁ PRASÁTKA // THE THREE LITTLE PIGS

15-2, TŘI MALÁ PRASÁTKA // THE THREE LITTLE PIGS

Morals / Ponaučení

16*/ Ošklivé káčátko // The Ugly Duckling

16-1, OŠKLIVÉ KÁČÁTKO // THE UGLY DUCKLING

16-2, OŠKLIVÉ KÁČÁTKO // THE UGLY DUCKLING

16-3, OŠKLIVÉ KÁČÁTKO // THE UGLY DUCKLING

Morals / Ponaučení

17*/ Maličká Maja (Malenka) // Little Maia

17-1, MALIČKÁ MAJA // LITTLE MAIA

17-2, MALIČKÁ MAJA // LITTLE MAIA

17-3, MALIČKÁ MAJA // LITTLE MAIA

Morals / Ponaučení

THE END

KONEC

1*/ Tři medvědi
// The Three Bears

Robert Southey (saudhi), anglická povídka, 104 vět,
vhodné pro věk od 3 let

Once upon a time, three bears lived together.
Kdysi dávno žili spolu tři medvědi.

They lived in their own house deep in the forest.
Bydleli ve svém domě hluboko v lese.

One of them was small - Little Bear, the medium-sized one was his mother - Mother Bear, and the largest was the oldest, the father - Father Bear.
Jeden z nich byl malý - Medvídek, prostřední byla jeho matka - Medvědice, a největší byl nejstarší, otec - Medvěd.

Each of these bears had their own pot for porridge.
Každý z těchto medvědů měl vlastní hrnec na kaši.

The small pot was for Little Bear.
Malý hrnec byl pro Medvídka.

The medium-sized pot was for Mother Bear.
Středně velký hrnec byl pro Medvědici.

And the largest pot was for the biggest, gigantic Father Bear.
A největší hrnec byl pro největšího, obrovského Medvěda.

Each of them also had their own chair to sit on.
Každý z nich měl také vlastní židli na sezení.

The small chair was for Little Bear.
Malá židle byla pro Medvídka.

The medium-sized chair was for Mother Bear.
Středně velká židle byla pro Medvědici.

And the large chair was for the huge Father Bear.
A velká židle byla pro obrovského Medvěda.

Each of these bears had their own bed in which they slept.
Každý z těchto medvědů měl svou vlastní postel, ve které spal.

The smallest Little Bear had the smallest bed.
Nejmenší Medvídek měl nejmenší postýlku.

Mother Bear had a medium-sized bed.
Matka Medvědice měla středně velkou postel.

And Father Bear had the largest, huge bed.
A otec Medvěd měl největší, obrovskou postel.

One day, as soon as they made their porridge, they poured it into their pots.
Jednoho dne, jakmile si připravili kaši, nalili ji do svých hrnců.

Then they went for a walk in the forest so that the porridge could cool down and they wouldn’t burn their mouths with it so hot.
Potom se šli projít do lesa, aby kaše mezitím vychladla a nepopálili si ústa tak horkou.

While the three bears were walking in the forest, a little old woman came to their house.
Zatímco se tři medvědi procházeli v lese, malá stará žena přišla k jejich domu.

First, she peeked inside through the window, then through the keyhole.
Nejprve nahlédla dovnitř oknem, pak klíčovou dírkou.

Since she didn’t see anyone inside the house, she lifted the latch on the door and went in.
Protože uvnitř domu nikoho neviděla, zvedla západku na dveřích a vešla dovnitř.

She certainly wasn’t a good, honest old woman.
Rozhodně to nebyla dobrá, čestná stará žena.

Unfortunately, the door wasn’t locked because these three bears were good bears.
Bohužel dveře nebyly zamčené, protože tito tři medvědi byli dobří medvědi.

They never hurt anyone or attacked anyone.
Nikdy nikomu neublížili ani na nikoho nezaútočili.

And it never happened to them that someone would want to harm them.
A nikdy se jim nestalo, že by jim chtěl někdo ublížit.

So the old woman opened the door and went inside.
Tak stará žena otevřela dveře a vešla dovnitř.

She was very pleased when she saw the porridge on the table.
Velmi se zaradovala, když na stole uviděla kaši.

If she had been a good little woman, she would have waited until the bears returned home.
Kdyby to byla dobrá malá žena, počkala by, až se medvědi vrátí domů.

And then they might have given her some of the porridge and invited her to have breakfast with them.
A pak by jí možná nabídli trochu kaše a pozvali ji, aby s nimi posnídala.

Because they were very good bears.
Protože to byli velmi dobří medvědi.

They had somewhat rough manners, but that’s quite expected for bears.
Měli trochu hrubé způsoby, ale u medvědů se to dá očekávat.

Despite everything known about bears, these were kind-hearted and hospitable.
Navzdory všemu, co se o medvědech ví, tito byli dobrosrdeční a pohostinní.

However, this evil old woman was very rude.
Avšak tato zlá stará žena byla velmi drzá.

She had shameless manners and helped herself as if she were at home.
Měla nestydaté způsoby a obsloužila se tam, jako by byla doma.

First, she tasted Father Bear’s porridge.
Nejprve ochutnala kaši velkého Medvěda.

It was too hot for her.
Byla pro ni příliš horká.

She cursed a lot into the groats and cinnamon.
Hodně nadávala do krupice a skořice.

Then she tasted Mother Bear’s porridge.
Potom ochutnala kaši Medvědice.

It was too cold.
Byla příliš studená.

She cursed even worse into the henhouse and the shed.
Nadávala ještě hůř do kurníku a kůlny.

Finally, she tasted the porridge from the smallest pot.
Nakonec ochutnala kaši z nejmenšího hrnku.

It was neither cold nor hot.
Nebyla ani studená, ani horká.

It was just right.
Byla tak akorát.

So the porridge tasted so good to her that she ate everything that Little Bear was supposed to have for breakfast.
Tak jí kaše tak chutnala, že snědla všechno, co měl mít na snídani malý Medvídek.

But the rude old woman still had to grumble impolitely because she wasn’t full.
Ale nevychovaná stará žena musela i teď neslušně vrčet, protože se nenajedla dosyta.

“What a tiny, pathetic thing. Such good porridge, and yet such a small pot.”
„Drobnost jedna nepovedená. Tak dobrá kaše, a přitom tak malý hrnec.“

Then she wanted to sit down.
Potom si chtěla sednout.

She first tried the large chair of the huge Father Bear.
Nejprve vyzkoušela velkou židli obrovského Medvěda.

But it was too hard for her.
Ale ta byla pro ni příliš tvrdá.

So she sat on the medium-sized chair meant for Mother Bear.
Tak si sedla na středně velkou židli určenou pro Medvědici.

It was too soft for her.
Ta byla pro ni příliš měkká.

Finally, she settled in Little Bear’s smallest chair.
Nakonec se usadila v nejmenší Medvídkově židličce.

However, under her weight, the chair broke, and she ended up on the floor.
Avšak pod její váhou se židle rozpadla a ona skončila na podlaze.

The rude old woman gave a rude smirk and started maliciously cursing everyone she could think of.
Nevychovaná stará žena hodila neslušný úšklebek a začala zlomyslně nadávat na všechny, na koho si vzpomněla.

After a while, when she calmed down a bit, she went upstairs, where the bears had their bedroom, where they slept.
Po chvíli, když se trochu uklidnila, šla nahoru po schodech, kde měli medvědi ložnici, ve které spávali.

First, she lay in Father Bear’s large bed.
Nejprv si lehla do velké Medvědovy postele.

But it seemed too high for her.
Ale ta se jí zdála příliš vysoká.

So she lay in Mother Bear’s bed.
Tak si lehla do postele Medvědice.

That one still seemed too high for her.
I ta se jí zdála příliš vysoká.

Finally, she came to Little Bear’s bed.
Nakonec přišla k Medvídkově postýlce.

She stretched out comfortably in it; it was just right.
Pohodlně se v ní natáhla, byla jí akorát.

She covered herself and soon fell asleep contentedly.
Přikryla se a během chvíle spokojeně usnula.

At that time, the three bears thought their porridge should be cool enough by now.
V tu chvíli tři medvědi usoudili, že jejich kaše by už měla být dostatečně vychlazená.

So they returned home for breakfast.
Tak se vrátili domů na snídani.

The little old woman left a spoon stuck in Father Bear’s porridge.
Malá stará žena nechala lžíci zastrčenou v Medvědově kaši.

The huge Father Bear furrowed his brows and, with a rough, gruff voice, angrily shouted:
Obrovský Medvěd svraštil obočí a hrubým, drsným hlasem rozzlobeně zvolal:

“Someone tasted my porridge!”
„Někdo ochutnal mou kaši!“

When Mother Bear turned around, she noticed a spoon in her porridge too, and someone had eaten from it.
Když se Medvědice otočila, zjistila, že i v její kaši je lžíce a někdo z ní jedl.

She shouted:
Zvolala:

“Someone tasted my porridge too!”
„Někdo ochutnal i mou kaši!“

They were only wooden spoons.
Byly to jen dřevěné lžíce.

If they had been silver spoons, the old woman would surely have stolen them and put them in her pocket.
Kdyby to byly stříbrné lžíce, stará žena by je určitě ukradla a strčila si je do kapsy.

Then Little Bear spoke up.
Vtom se ozval malý Medvídek.

He had a spoon in his porridge pot, but there wasn’t even a bit of porridge left.
V hrnci na kaši měl sice lžíci, ale kaše tam nebylo ani za malou lžičku.

He shouted:
Zvolal:

“Someone ate my porridge and even ate it all!”
„Někdo jedl mou kaši a dokonce ji celou snědl!“

And Little Bear’s eyes glistened with tears.
A malému Medvídkovi se až oči zaleskly slzami.

Then the three bears said they had to thoroughly search the whole house.
Vtom si tři medvědi řekli, že musejí důkladně prohledat celou chalupu.

They went upstairs to their bedroom.
Šli nahoru do své ložnice.

Father Bear immediately noticed his pillow was crumpled and shouted in his rough, gruff voice:
Velký Medvěd si hned všiml, že má pomačkaný polštář, a svým hrubým, drsným hlasem zvolal:

“Someone lay in my bed!”
„Někdo ležel v mé posteli!“

Mother Bear noticed her headrest was shifted.
Medvědice si všimla, že má posunutý podhlavník.

She said:
Řekla:

“Someone lay in my bed too.”
„Někdo ležel i v mé posteli.“

And when Little Bear looked at his bed, he saw the headrest in place, the pillow in place on the headrest, but on the pillow, he saw an old, ugly, and dirty woman’s head sticking out from under the blanket.
A když se malý Medvídek podíval na svou postýlku, viděl podhlavník na svém místě, polštář na svém místě na podhlavníku, ale na polštáři uviděl zpod peřiny trčet starou, ošklivou a špinavou ženskou hlavu.

And she had no business being there because it wasn’t her house, and the bears hadn’t invited her.
A ona tam neměla co dělat, protože to nebyl její dům a medvědi ji k sobě nepozvali.

So Little Bear said in his frightened voice:
Tak malý Medvídek řekl svým vyděšeným hlasem:

“Someone lay in my bed, and she’s still there.”
„Někdo ležel v mé postýlce a pořád tam je.“

The old woman heard Father Bear’s rough and gruff voice in her sleep, but she was in a deep sleep.
Stará žena zaslechla ve spánku drsný a hrubý hlas Medvěda, ale byla v hlubokém spánku.

So she couldn’t tell what Father Bear was saying.
Tak nedokázala rozeznat, co Medvěd říkal.

It seemed to her that it was just the howling of the wind or the striking of thunder.
Zdálo se jí, že je to jen vytí větru nebo údery hromů.

She also heard Mother Bear’s voice, but it seemed to her that she was only dreaming.
Slyšela také hlas Medvědice, ale zdálo se jí, že se jí to jen zdá.

But when she heard the voice of the small, little Little Bear, it was so piercing that it would have woken even a half-dead dog from sleep.
Ale když uslyšela hlas malého, drobného Medvídka, byl tak pronikavý, že by probudil ze spánku i polomrtvého psa.

It woke her up immediately, and she saw the three bears on one side of her bed.
Okamžitě ji to probudilo a na jedné straně své postele uviděla tři medvědy.

She quickly jumped out of the other side of the bed and ran to the window.
Rychle vyskočila druhou stranou postele a běžela k oknu.

It was open because whenever these bears got up, they opened the bedroom windows to have fresh air in the evening.
Bylo otevřené, protože kdykoli tito medvědi vstali, otevřeli okna v ložnici, aby tam měli večer čerstvý vzduch.

So the little old woman jumped out of the window and ran away as fast as her legs could carry her.
Tak malá stará žena vyskočila z okna a utíkala pryč, co jí jen nohy stačily.

Whether she broke her neck on the way or was caught by a ranger on her way through the forest and put in a reformatory for vagrancy and stealing, no one knows.
Zda si cestou zlomila vaz, nebo ji na cestě křižmo lesem chytil strážník a dal ji zavřít do nápravně výchovného zařízení za tuláctví a okrádání druhých, to nikdo neví.

But the three bears never met her again in their home or in the surrounding area where they lived.
Ale tři medvědi ji už nikdy nepotkali u sebe doma ani v okolní krajině, kde bydleli.

The End
Konec

Morals / Ponaučení

Respect other people's property and privacy.
Respektuj majetek a soukromí druhých.

Acting rudely or selfishly can lead to negative consequences.
Chování hrubé nebo sobecké může vést k negativním důsledkům.

Kindness and hospitality are valuable traits, even in difficult situations.
Laskavost a pohostinnost jsou cenné vlastnosti, i v obtížných situacích.

Taking what doesn’t belong to you is wrong and may cause harm.
Brát si, co ti nepatří, je špatné a může způsobit škodu.

Learn from mistakes and avoid repeating bad behaviour.
Uč se z chyb a vyhni se opakování špatného chování.

2*/ Princezna na hrášku
// The Princess on the Pea

Hans Christian Andersen, dánská povídka, 41 vět,
vhodné pro věk od 4 let

Long ago, there once lived a prince who wanted to marry a princess, but she had to be a true princess.
Kdysi dávno žil jeden princ, který se chtěl oženit s princeznou, ale musela to být skutečná princezna.

So he travelled the world to find one like that.
Tak cestoval po světě, aby takovou našel.

He found many princesses, but he didn’t know how to tell if they were real princesses.
Našel mnoho princezen, ale nevěděl, jak má rozeznat, zda jsou to skutečné princezny.

He found fault with each of them.
U každé z nich našel nějakou chybu.

There was something about each of them that bothered him, indicating he hadn’t yet found a true princess.
Na každé z nich mu něco vadilo, co dokazovalo, že ještě nenašel skutečnou princeznu.

So he returned home in a very bad mood because he had only wanted an actual princess for a wife.
Tak se vrátil domů ve velmi špatné náladě, protože opravdu chtěl za manželku jen skutečnou princeznu.

One night, a great storm struck.
Jednoho dne v noci byla velká bouře.

There was lightning and thunder.
Blýskalo se a hřmělo.

The rain fell so heavily that you could only see a short distance.
Padal tak hustý déšť, že bylo vidět jen na malou vzdálenost.

The weather was downright frightening.
Bylo to přímo děsivé počasí.

Suddenly, they heard someone knocking on the palace gate.
Najednou uslyšeli, jak někdo klepe na bránu paláce.

The old king went to open it.
Starý král šel otevřít.

A princess was standing at the gate.
Za branou stála princezna.

She was soaked through from the rain.
Od deště byla celá do nitky promoklá.

The storm had drenched her to the bone.
Bouřka ji celou zmáčela až na kost.

Water ran down her hair and clothes into her shoes and out again.
Voda jí stékala po vlasech a šatech až do bot a odtud ven.

As she stood there, she claimed to be a true princess.
Jak tam stála, řekla, že je skutečná princezna.

“Well, we’ll soon find out!” thought the old queen, but she didn’t say anything.
„No, to brzy zjistíme!“ pomyslela si stará královna, ale nic neřekla.

She went into the bedroom.
Vešla do ložnice.

She took off the bed sheets.
Sundala povlečení z postele.

Then she placed a small pea at the bottom of the bed.
Pak položila na dno postele malý hrášek.

On top of it, she laid twenty mattresses and, on top of them, twenty quilted down blankets.
Na něj položila dvacet matrací a na vrch dvacet prošívaných péřových přikrývek.

This was the bed in which the princess was to sleep.
Toto byla postel, ve které měla princezna spát.

The following day, they asked her how she had slept.
Následující ráno se jí zeptali, jak se jí spalo.

“Oh, very badly!” the princess said.
„Ó, velmi špatně!“ řekla princezna.

“I hardly managed to close my eyes all night!
„Celou noc jsem sotva zahmouřila oči!

I’m sure there was something hard in the bed.
Jsem si jistá, že něco tvrdého bylo v posteli.

I couldn’t sleep at all.
Vůbec jsem nemohla usnout.

My body is covered in bruises.
Moje tělo je samá modřina.

It was a terrible night!”
Byla to strašná noc!“

Now they knew she was an actual princess because she had felt the pea through twenty mattresses and twenty quilted down blankets.
Teď už věděli, že je skutečnou princeznou, protože cítila hrášek přes dvacet matrací a dvacet prošívaných péřových přikrývek.

No one else could be as sensitive as a true princess.
Nikdo jiný nemohl být tak citlivý, jen skutečná princezna.

So the prince married her.
Tak se s ní princ oženil.

He now knew he had gotten an actual princess.
Už věděl, že získal skutečnou princeznu.

They put the pea in the Royal Museum.
Hrášek uložili do Královského muzea.

And if no one has stolen it, it’s still there to this day.
A pokud ho nikdo neukradl, leží tam dodnes.

And this is a true story.
A toto je skutečný příběh.

The End
Konec

Morals / Ponaučení

True value and genuineness are revealed in details and sensitivity that others overlook.
Pravá hodnota a upřímnost se projevují v detailech a citlivosti, které ostatní přehlédnou.

True quality shines through even in the smallest tests.
Pravá kvalita vynikne i v těch nejmenších zkouškách.

Patience in seeking the right one brings reward.
Trpělivost při hledání toho pravého přináší odměnu.

3*/ Matka Perinbaba
// Mother Holle

Bratři Grimmové, německá povídka, 99 vět,
vhodné pro věk od 4 let

Once upon a time, there lived a widow who had two daughters.
Kdysi dávno žila jedna vdova, která měla dvě dcery.

One was beautiful and clever, the other was ugly and lazy.
Jedna byla krásná a chytrá, druhá byla ošklivá a líná.

But since the ugly one was her own daughter, she loved her above all else.
Ale protože ta ošklivá byla její vlastní dcera, milovala ji nade vše.

And the beautiful one had to do all the work in the house.
A ta krásná musela dělat všechnu práci v domě.

In fact, she only served there as a maid and did all the household chores.
Vlastně tam jen sloužila jako služka a dělala všechny domácí práce.

Every day, she sat by the well and had to spin thread until her fingers hurt and were bloody.
Každý den sedávala u studny a musela příst nit, dokud ji nebolely prsty a neměla je celé krvavé.

One day, a drop of blood fell onto the spindle.
Jednoho dne jí kapka krve kapla na vřeteno.

So she dipped it into the well because she wanted to wash it.
Tak ho ponořila do studny, protože ho chtěla umýt.

But by unfortunate chance, it slipped from her hand and fell straight into the well.
Ale nešťastnou náhodou jí vyklouzlo z ruky a spadlo přímo do studny.

She ran to her stepmother, but she only harshly scolded her and was so merciless that, in anger, she said:
Běžela ke své nevlastní matce, ale ta ji jen tvrdě vynadala a byla k ní tak nemilosrdná, že jí v hněvu řekla:

“Well, since you dropped the spindle into the well, you must go get it.
„No, když jsi upustila vřeteno do studny, musíš pro něj jít.

And don’t show yourself to me until you bring it back with you.”
A neukazuj se mi před očima, dokud ho nepřineseš zpět.“

So the unfortunate girl returned to the well.
Tak se tedy nešťastná dívka vrátila ke studni.

She didn’t know what to do.
Nevěděla, co dělat.

In her misery and despair, she jumped into the well and sank in the water to the very bottom.
V neštěstí a zoufalství skočila do studny a potopila se ve vodě až na samé dno.

For a time, she lost consciousness.
Na chvíli ztratila vědomí.

When she came to and regained her senses, she suddenly found herself lying on the ground in the middle of a beautiful meadow.
Když se probrala a znovu nabyla vědomí, najednou se ocitla ležet na zemi uprostřed krásné louky.

The sun shone brightly above her head, and thousands of flowers bloomed around her.
Slunce jí nad hlavou jasně svítilo a kolem kvetly tisíce květin.

She stood up and wandered through this magical place.
Vstala a toulala se po tomto kouzelném místě.

Until she came to an oven full of bread.
Až přišla k peci plné chleba.

The bread called out to her:
Ten chléb na ni zavolal:

“Oh! Take me out of here, or I’ll burn to ashes. I’m already baked enough.”
„Ach! Vyndej mě odtud, nebo shořím na popel. Už jsem upečený dost.“

So she quickly approached the oven.
Tak rychle přistoupila k peci.

She took out all the loaves, one by one.
Vyndala z ní všechny bochníky, jeden po druhém.

Then she went a little further and came to an apple tree covered with beautiful, rosy apples.
Potom šla trochu dál a přišla k jabloni obsypané krásnými růžově zbarvenými jablky.

As she passed by, it called out to her:
Jak kolem procházela, ta na ni zavolala:

“Oh! Shake me, shake me. My apples are fully ripe.”
„Ach! Zatřes se mnou, zatřes. Moje jablka jsou už úplně zralá.“

She did as the apple tree asked.
Udělala tak, jak ji jabloň požádala.

She shook it, and the apples fell like rain.
Zatřásla s ní a jablka padala dolů jako déšť.

None of them remained on the tree.
Žádné z nich nezůstalo na stromě.

When she gathered them into a pile, she went on her way.
Když je posbírala na hromadu, šla svou cestou dál.

After a while, she came to a small house where an old woman sat by the door.
Po chvíli přišla k malému domu, u jehož dveří seděla stará žena.

This old lady had such large teeth that the girl got scared and wanted to run away, but the old woman called out to her:
Tato stará dáma měla tak velké zuby, že se dívka polekala a chtěla utéct pryč, ale stará žena na ni zavolala:

“What are you afraid of, my child? Stay with me and be my good little maid.
„Čeho se bojíš, dítě moje? Zůstaň se mnou a buď mou dobrou malou služkou.

If you do your work well, I’ll reward you handsomely.
Pokud budeš svou práci dělat dobře, štědře tě odměním.

But you must be very careful when making my bed.
Ale musíš být velmi pečlivá v tom, jak usteleš mou postel.

You must shake my featherbed thoroughly until the feathers fly.
Musíš důkladně vytřepat mou peřinu, až z ní bude peří létat.

Then people in the world will say it’s snowing, because I am Mother Holle.”
Potom lidé na světě řeknou, že sněží, protože já jsem matka Perinbaba.“

She spoke so kindly and warmly that the girl was deeply moved and immediately agreed to enter her service.
Mluvila tak vlídně a láskyplně, že dívka byla z hloubi srdce dojatá a okamžitě souhlasila, že u ní vstoupí do služby.

She worked for the old woman as best she could.
Pro starou ženu pracovala, jak nejlépe uměla.

She shook the featherbed so well that the feathers flew around like snowflakes.
Třepala peřinu tak dobře, až peří létalo kolem jako sněhové vločky.

She led a contented life there.
Vedla tam spokojený život.

She never received a scolding.
Nikdy nedostala vynadáno.

She lived off the fruits provided by the fertile land.
Žila z plodů, které jim poskytovala úrodná zem.

After some time spent with Mother Holle, she began to feel sad and unhappy.
Po nějakém čase, který strávila s matkou Perinbabou, začala být smutná a nešťastná.

Initially, she didn’t know what was wrong with her.
Nejprve nevěděla, co se s ní děje.

Then she realized she was longing for home.
Potom si uvědomila, že touží po domově.

So she went to Mother Holle and said to her:
Tak šla za matkou Perinbabou a řekla jí:

“I know that I am a thousand times better off here than ever before in my life.
„Vím, že mi je tu tisíckrát lépe než kdykoli předtím v mém životě.

Yet, despite this, I greatly desire to go home.
Přesto však mám velkou touhu jít domů.

Even though you are so kind and good to me, I cannot stay here any longer but must return to my people.”
I když jsi ke mně velmi laskavá a dobrá, nemohu tu déle zůstat, ale musím se vrátit ke svým lidem.“

“Your longing for home pleases me,” said Mother Holle,
„Tvá touha po domově mě těší,“ řekla matka Perinbaba,

“and because you have served me so faithfully and devotedly, I will show you the way back to the world myself.”
„a protože jsi mi sloužila tak věrně a oddaně, sama ti ukážu cestu zpět na svět.“

So she took her by the hand and led her to an open door.
Tak ji vzala za ruku a vedla ji k otevřeným dveřím.

As the girl passed through, she was covered in a golden rain from head to toe.
Jak dívka procházela, celou ji pokryl zlatý déšť od hlavy až po paty.

“This is the reward for serving me so well,” said Mother Holle and gave her the spindle that had fallen into the well.
„To je odměna za to, že jsi mi tak dobře sloužila,“ řekla matka Perinbaba a dala jí vřeteno, které jí spadlo do studny.

Then she closed the door, and the girl found herself back in the world, not far from her home.
Potom zavřela dveře a dívka se ocitla zpět ve světě, nedaleko od svého domova.

As she passed by the henhouse, an old hen sitting on the wall clucked:
Když procházela kolem kurníku, stará slepice, která seděla na zdi, zakdákala:

“Cluck, cluck, cock-a-doodle-doo, our golden maid has returned to us.”
„Kvok, kvok, kokrhodák, naše zlatá služtička se k nám vrátila.“

She went straight to her stepmother.
Šla rovnou ke své nevlastní matce.

Since she returned covered in gold, she was warmly welcomed at home.
Protože se vrátila celá pokrytá zlatem, byla doma velmi vítána.

She began to tell everything that had happened to her.
Začala vyprávět všechno, co se jí přihodilo.

When her stepmother heard how she came to her wealth, she was very eager to secure the same wealth for her idle, ugly daughter.
Když její nevlastní matka slyšela, jak přišla k svému bohatství, velmi úzkostlivě chtěla zajistit stejné bohatství i pro svou zahálčivou, ošklivou dceru.

So she told her to sit by the well and spin.
Tak jí řekla, ať si sedne ke studni a přede.

To make the spindle bloody, she pricked her hand with a thorn from a hedge.
Aby zakrvavila vřeteno, propíchla ji ruku trním od živého plotu.

Then she threw the spindle into the well and made her jump in.
Potom hodila vřeteno do studny a nechala ji do ní skočit.

Just like her sister, she found herself in a beautiful meadow.
Stejně jako její sestra se ocitla na překrásné louce.

She set off on the same path.
Vydala se stejnou cestou.

When she came to the baker’s oven, the bread began to call out to her:
Když přišla k pekárenské peci, chléb na ni začal volat:

“Oh! Take me out of the oven, or I’ll burn to ashes. I’m already baked enough.”
„Ach! Vyndej mě z pece, nebo shořím na popel. Už jsem upečený dost.“

But the good-for-nothing girl replied:
Ale dívka budiškničemu odpověděla:

“Good joke, really. I’m not going to dirty my hands with you!”
„Dobrý vtip, opravdu. Nebudu si špinit ruce s tebou!“

And she went on.
A pokračovala dál.

Soon she came to the apple tree, which called out:
Brzy přišla k jabloni, která zvolala:

“Oh! Shake me, my apples are fully ripe.”
„Ach! Zatřes se mnou, moje jablka jsou už úplně zralá.“

“I’ll keep my distance from you so one of them doesn’t fall on my head.”
„Půjdu raději dál od tebe, aby mi jedno z nich nespadlo na hlavu.“

And she went on her way.
A šla si svou cestou.

When she arrived at Mother Holle‘s house, she wasn’t afraid of her at all, because she had been warned about her large teeth.
Když přišla k domu matky Perinbaby, vůbec se jí nebála, protože už byla varována před jejími velkými zuby.

She immediately agreed to serve her.
Hned ochotně souhlasila, že jí bude sloužit.

On the first day, she worked very diligently and did everything her mistress ordered because she was thinking of the gold she would receive.
První den pracovala velmi pilně a udělala vše, co jí paní přikázala, protože myslela na zlato, které od ní dostane.

But the very next day, she grew lazy.
Ale hned druhý den zlenivěla.

And on the third day, she didn’t even get up in the morning.
A třetí den ráno ani nevstala.

She didn’t make Mother Holle‘s bed as she was supposed to.
Nepřipravila matce Perinbabě postel, jak měla.

Nor did she shake the featherbed properly so that the feathers would fly.
Ani peřinu nevytřepala pořádně, aby peří létalo.

So her mistress soon grew tired of her and dismissed her, which greatly pleased this lazy creature.
Tak se její paní brzy unavila a propustila ji, což velmi potěšilo toto líné stvoření.

“Now,” she thought, “I’ll be covered in golden rain.”
„Teď,“ pomyslela si, „mě pokryje zlatý déšť.“

Mother Holle led her to the same door as her sister, but as she passed through, instead of gold, she was covered in sticky black pitch.
Matka Perinbaba ji zavedla ke stejným dveřím jako její sestru, ale když procházela, místo zlata ji celou pokryla černá lepkavá smůla.

“This is the reward for your service,” Mother Holle said, closing the door behind her.
„To je odměna za tvou službu,“ řekla matka Perinbaba a zavřela za sebou dveře.

So the lazy girl came home covered in pitch.
Tak líná dívka přišla domů celá pokrytá smůlou.

When the old hen saw her from the top of the wall, she called out loudly:
Když ji uviděla stará slepice z vrchu zdi, zvolala hlasitě:

“Cluck, cluck, cock-a-doodle-doo! Our dirty, lazy idler has returned to us.”
„Kvok, kvok, kokrhodák! Naše špinavá, líná lenoška se k nám vrátila.“

And the black pitch was so sticky that it stayed on her skin for her entire life and never came off.
A černá smůla byla tak lepkavá, že jí zůstala na kůži celý život a nikdy z ní už neslezla.

That was the story of the diligent girl and the lazy girl.
To byl příběh o pilné dívce a líné dívce.

The End
Konec

Morals / Ponaučení

Hard work and diligence are rewarded.
Tvrdá práce a pilnost jdou odměněny.

Kindness and willingness to help others lead to positive outcomes.
Laskavost a ochota pomáhat druhým vedou k pozitivním výsledkům.

Laziness and selfishness result in negative consequences.
Lenost a sobeckost vedou k negativním důsledkům.

Obedience and careful attention to tasks bring benefits.
Poslušnost a pečlivá pozornost k úkolům přinášejí výhody.

Longing for home and family is a natural and honourable desire.
Touha po domově a rodině je přirozená a čestná.