Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

PhDr. Mgr. Eva Němec, Ing. Viktorie Šimečková, Bc. David Bláha, Mgr. Eva Kozáková, Ing. Martin Staněk, Ph.D.

Ošetřovatelské postupy pro zdravotnické záchranáře I

2., přepracované a doplněné vydání

Vedoucí autorského kolektivu:

PhDr. Eva Němec – České vysoké učení technické v Praze, Fakulta biomedicínského inženýrství, Katedra zdravotnických oborů a ochrany obyvatelstva; 1. chirurgická klinika JIP Všeobecná fakultní nemocnice v Praze

Kolektiv autorů:

Ing. Viktorie Šimečková – Zdravotnická záchranná služba Karlovarského kraje, České vysoké učení technické v Praze, Fakulta biomedicínského inženýrství, Katedra zdravotnických oborů a ochrany obyvatelstva; Karlovarská krajská nemocnice – ARO

Mgr. Bc. David Bláha – Fakultní nemocnice Motol v Praze, zdravotnický záchranář na oddělení urgentního příjmu a LSPP dětí

Mgr. Eva Kozáková – Ústřední vojenská nemocnice, Vojenská fakultní nemocnice v Praze – ARO; České vysoké učení technické v Praze, Fakulta biomedicínského inženýrství, Katedra zdravotnických oborů a ochrany obyvatelstva

Ing. Martin Staněk, Ph.D. – České vysoké učení technické v Praze, Fakulta biomedicínského inženýrství, Katedra zdravotnických oborů a ochrany obyvatelstva

Recenzenti: prof. MUDr. Zdeněk Krška, CSc., PhDr. Mgr. Patrik Christian Cmorej, PhD.

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2025

Design Photo © Grada Publishing, a.s., 2025

Fotografie na obálce Ladislav Rázga

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

jako svou 10184. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Ivana Podmolíková

Sazba a zlom Karel Mikula

Fotografie 1.1,1.2 a 1.5 Mgr. Eva Kozáková, 7.2a, 7.2b, 17.11, 7.21a,b,c, 7.23a,b, 7.24a,b, 7.25a,b, 7.26a,b, 7.27a,b Ing. Viktorie Šimečková.

Obrázky 1.3, 1.4, 1.6, 1.10, 9.1, 14.1, 14.2,14.3 a 14.4 Ella Veverková, 1.8, 7.3, 7.10, 7.17, 10.1, 10.2, 10.3, 10.5, 10.6, 10.7, 10.8, 10.9, 10.10, 10.11, 10.12, 10.13a, b, 10.14, 10.15, 12.1, 12.2a,b, 13.4, 14.1, 14.4, 14.6, 14.8 a 14.9 Bc. Tomáš Lešták.

Ostatní obrazovou dokumentaci dodala hlavní autorka.

Počet stran 176

1. vydání, Praha 2025

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod a.s.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-8135-3 (ePub)

ISBN 978-80-271-8134-6 (pdf)

ISBN 978-80-247-4745-3 (print)

Poděkování patří recenzentům za jejich cenné rady a připomínky, které významně přispěly ke kvalitě a odborné úrovni knihy. Děkuji také doc. Mgr. Zdeňku Honovi, Ph.D., Dr. h. c., proděkanovi pro studium a pedagogickou činnost Fakulty biomedicínského inženýrství ČVUT, za možnost podílet se na výuce budoucích zdravotnických záchranářů a za podporu, které si velmi vážím.

Poděkování patří také kolegům z Všeobecné fakultní nemocnice v Praze za spolupráci.

Zvláštní poděkování vyjadřuji Mgr. Ditě Svobodové, Ph.D., MHA, náměstkyni pro nelékařská zdravotnická povolání, za její podporu a umožnění natáčení výukových videí v reálném klinickém prostředí.

Děkuji také spoluautorům za jejich aktivní přístup a společné úsilí při tvorbě rukopisu.

Vřelé poděkování patří také mé rodině za trpělivost, podporu a motivaci během celého procesu psaní.

1Úvod do hygieny aepidemiologie

1.1Dezinfekce asterilizace

Video:

Ošetřovatelské postupy/Centrální sterilizace acesta materiálu

Eva Kozáková, Eva Němec

Dezinfekce

Patří mezi základní postupy protiepidemického režimu, které mají významný vliv vprevenci šíření nozokomiálních nákaz. Dezinfekce spočívá vničení nebo usmrcování patogenních mikroorganismů ve vnějším prostředí, na plochách apředmětech, ato pomocí fyzikálních, chemických či kombinovaných postupů. Cílem dezinfekce je zneškodnění patogenních mikrobů, které by mohly způsobit onemocnění jiného jedince. Nejohroženější skupinou jsou vnemocničních zařízeních pacienti sporuchou imunitního systému, kteří jsou kpatogenním mikroorganismům vnímavější. Další velkou skupinou jsou pacienti hospitalizovaní na jednotkách intenzivní péče (JIP) nebo resuscitačních jednotkách, protože mají zavedené velké množství invazivních vstupů (tracheostomická kanyla [TSK], centrální venózní katétr [CVK], arteriální katétr[AK], dialyzační katétry, operační rány, drény adrenážní systémy, zevní fixátory kostí, permanentní močový katétr [PMK], stomie, intrakraniální čidlo, zevní stimulační elektrodyapod.). Uvedené invazivní vstupy jsou vstupní bránou infekcí. Ošetřovatelská péče otyto pacienty je velmi náročná avyžaduje perfektní znalost metodických postupů péče oinvazivní vstupy.

Sterilizace

Jsou to opatření, která zabezpečují usmrcení všech životaschopných mikroorganismů, ato včetně jejich spor.

1.1.1Typy dezinfekce

■statické působení– znamená dočasnou ztrátu schopnosti množení nebo snížení růstové aktivity

■-cidní působení (baktericidní, fungicidní, virucidní)– znamená trvalé usmrcení mikroorganismů

Chemická dezinfekce

Kchemické dezinfekci se používají různé dezinfekční prostředky. Ve zdravotnických zařízeních se provádějí různé metody chemické dezinfekce.

Dezinfekce ponořením

Předmět je nutné do dezinfekčního roztoku na stanovenou dobu zcela ponořit. Doba působení dezinfekčního roztoku na ponořený předmět se nazývá expoziční doba; je vždy dána výrobcem. Účinek těchto dezinfekčních roztoků spočívá vinaktivaci buněčných enzymů. Mají široké spektrum účinnosti, dobrou snášenlivost materiálem. Jsou poměrně ekonomicky výhodné, dají se použít při nízké koncentraci, ale mají samozřejmě isvé nevýhody, jež tkví ve velké toxicitě. Jejich výpary mohou způsobovat alergie.

■Výrobky: Desam GK, Incidur, Desur, Bacillocid Guttar, Helipur H plus, Incidin spray

■Aktivní látky: glyoxal, formaldehyd

Dezinfekce otřením

Povrch je dezinfikován vdezinfekčním roztoku dostatečně namočeným hadrem, mopem či tamponem. Existují ijednorázové ubrousky znetkané textilie namočené vdezinfekčním prostředku. Svýhodou se tato metoda dezinfekce používá kotírání ploch, nábytku nebo lůžek pacientů.

Dezinfekce postřikem

Používá se hlavně při dezinfekci malých pracovních ploch, jako je horní plocha sterilního stolku před první sterilní vrstvou. Aerosoly této dezinfekce mohou působit jak na mikroby vovzduší, tak ina patogeny usazené na povrchu předmětů. Postřik provádíme zásadně tak, abychom všechny přítomné osoby, včetně pacientů vmístnosti, vyvarovali vdechování dezinfekčního aerosolu vznikajícího při postřiku. Ten dráždí dýchací akožní systém amůže následně vyvolávat alergie.

Fyzikální dezinfekce

Fyzikální metody dezinfekce jsou pro zdravotnický systém nákladnější, nicméně jsou ekologicky výhodnější abezpečnější. Mezi tyto metody řadíme:

■var ve vodě za atmosférického tlaku, ato po dobu 30 min

■UV záření

■proudící horký vzduch oteplotě 110 °C, ato po dobu 30 min

■dezinfekce vmycích apracích přístrojích při teplotě, která je vyšší než 90 °C

Fyzikálně-chemická dezinfekce

■Paraformaldehydová komora je zařízení, které slouží pro dezinfekci např.textilu, výrobků zumělých hmot, ale ivlny či kůže.

■Dezinfekce vmycích, parních apracích přístrojích probíhá při teplotě max. 60 °C spřísadou chemických dezinfekčních aditiv.

Specifické dezinfekční postupy

Vyšší stupeň dezinfekce

Tato metoda dezinfekce je určena pro takové zdravotnické pomůcky, jež nemohou být sterilizovány dostupnými metodami (např.veškeré přístroje soptikou). Jsou to postupy, které zaručují usmrcení většiny mikroorganismů (bakterií, virů, hub), nezaručují ovšem usmrcení vysoce rezistentních spor, atím se liší od sterilizace. Předměty, které plánujeme dezinfikovat touto metodou, se před vyšším stupněm dezinfekce vždy ručně nebo strojově očistí adůkladně osuší.

■Předměty kontaminované biologickým materiálem musí být před vyšším stupněm dezinfekce dekontaminovány pomocí dezinfekčního přípravku svirucidním, tuberkulocidním asporicidním účinkem.

■Do roztoků určených kvyššímu stupni dezinfekce se ponoří suchý předmět tak, aby byly naplněny všechny jeho duté části acelý předmět byl ponořený.

■Předmět musí zůstat ponořený po celou expoziční dobu danou výrobcem.

■Poté následuje opláchnutí předmětu sterilní vodou kodstranění zbytků dezinfekčních prostředků aosušení sterilní rouškou, aby nedošlo kopětovné kontaminaci.

■Zbytky oplachové vody musí být odstraněny ize všech dutin přístrojů.

■Pomůcky vystavené vyššímu stupni dezinfekce jsou určeny kokamžitému použití nebo se krátkodobě skladují, ato max. 8 h, kryté sterilní rouškou anejlépe vuzavřených boxech.

■Evidence vyššího stupně dezinfekce se dokládá deníkem vyššího stupně dezinfekce pro každý určitý zdravotnický prostředek (vtomto deníku je uvedeno datum přípravy dezinfekčního roztoku, jeho název, koncentrace, expozice apodpis provádějícího pracovníka).

Dvoustupňová dezinfekce

Tento způsob dezinfekce je určen výhradně pro flexibilní endoskopy nebo jejich části, které nelze sterilizovat běžně dostupnými metodami.

■první stupeň dezinfekce– dezinfekce přístroje okamžitě po použití, ato dezinfekčním přípravkem svirucidním účinkem; poté následuje ponoření do dezinfekčního ačisticího roztoku avyčištění duté části přístroje pod hladinou; následuje opláchnutí pitnou vodou adůkladné osušení přístroje

■druhý stupeň dezinfekce– provádí se ponořením endoskopu do roztoku určeného pro dvoustupňovovu dezinfekci na stanovenou expoziční dobu danou výrobcem roztoků; po uplynutí této doby pokračujeme opláchnutím sterilní vodou aznovu zprůchodněním kanálku přístroje vzduchem anásledným důkladným osušením přístroje; takto ošetřené endoskopy je nutné zkontrolovat, zda nedošlo během procesu dezinfekce kjejich poškození, zda jsou funkční atěsní; připravené přístroje jsou určeny kokamžitému použití nebo se skladují vuzavřených boxech

1.1.2Zásady provádění dezinfekce

■Při použití chemických přípravků postupujeme vždy podle návodu výrobce.

■Dezinfekční roztoky se připravují rozpuštěním odměřeného dezinfekčního prostředku ve vodě anové pro každou směnu (8 nebo 12 h).

■Všechny dózy ajiné nádoby sneředěným dezinfekčním prostředkem musí být označeny názvem, koncentrací, jsou voriginálních baleních.

■Pokud nádoby sroztokem přípravku obsahují aldehydy, musí být přikryté, aby nedocházelo kodpařování do prostředí ainhalaci výparů.

■Kředění je třeba používat studenou vodu, aby se omezilo odpařování chemických látek do ovzduší, které se výrazně zvyšuje při použití vody teplé (teplá voda nemá pro proces dezinfekce žádný benefit).

■Je nutné nejprve odměřit vodu, poté do ní nalijeme přesné aodměřené množství dezinfekčního prostředku (nikdy ne naopak).

■Dezinfekce se provádí omýváním, ponořením, otíráním, postřikem, doporučuje se dát přednost ponoření pro jeho nejvyšší účinnost.

■Důležité je vždy dodržet koncentraci adobu expozice dezinfekčního přípravku předepsané vnávodu od výrobce.

■Předměty, které přicházejí do styku spotravinami, je třeba po dezinfekci důkladně opláchnout pitnou vodou, aby nedošlo kpožití dezinfekčního roztoku.

■Předměty apovrchy kontaminované biologickým materiálem se dezinfikují přípravkem svirucidním účinkem. Nejprve se provádí dekontaminace překrytím inkriminovaného místa buničitou vatou namočenou vdezinfekčním roztoku svirucidním účinkem, čímž zamezíme šíření patogenů do prostředí.

■Při použití dezinfekčních přípravků smycími ačisticími vlastnostmi lze spojit fázi čištění adezinfekce vjednu.

■Po uplynutí expoziční doby se místo očistí obvyklým způsobem podle platného standardu.

■Kzabránění případné rezistence mikrobů kdlouhodobě používanému přípravku se střídají dezinfekční přípravky srůznými účinnými látkami podle standardu, takto se střídají idezinfekční prostředky pro hygienickou dezinfekci rukou.

■Kdezinfekci se volí dezinfekční přípravky apostupy, které nepoškozují dezinfikovaný materiál ajsou nejméně toxické.

■Při práci sdezinfekčními přípravky je třeba dodržovat platné standardy apoužívat veškeré dostupné ochranné pomůcky, rukavice jsou samozřejmostí vždy. Personál provádějící úklid, který je působení dezinfekčních roztoků vystaven na delší dobu, používá silnější rukavice ktomu určené.

1.1.3Standardy pro nakládání amanipulaci sdezinfekčními přípravky

■Dezinfekční roztoky musí být uloženy odděleně od léků ve zvláštní skříni amísto musí být řádně označeno.

■Je nezbytné tyto prostředky uchovávat vuzavřených azřetelně označených originálních nádobách či obalech.

■Vyšší používaná koncentrace, než je stanovená výrobcem, má za následek dráždění kůže, očních spojivek nebo dýchacích cest.

■Při nedodržování zásad zacházení sdezinfekčními prostředky může dojít kvážnému poškození zdraví pacientů ipersonálu.

■Skoncentráty všech dezinfekčních prostředků je nutné zacházet jako slátkami pro zdraví nebezpečnými. Všechny osoby, které mohou stěmito látkami manipulovat, musí absolvovat speciální školení.

1.1.4Dezinfekční řád

Je zpracováván vkaždém zdravotnickém zařízení, vždy ve spolupráci sústavním epidemiologem. Zpovahy oddělení je stanovena frekvence výměn dezinfekčních roztoků ajejich typy tak, aby bylo dosaženo co největší účinnosti. Dezinfekční řád tak omezuje možnost rezistence kmenů, které by případně mohly způsobovat nozokomiální nákazy.

1.1.5Příprava dezinfekčního roztoku

Pomůcky kředění dezinfekčního prostředku

■dezinfekční prostředek

■dávkovací tabulka dezinfekčních roztoků

■nádoba na dezinfekční roztok

■pomůcky kodměření vody adezinfekčního prostředku (odměrný válec, injekční stříkačka, graduovaná nádoba)

■rukavice, ochranné brýle, ochranná zástěra, empír

■emitní miska

Metodika ředění dezinfekčního roztoku

■Podle návodu výrobce provedeme přesné odměření dezinfekčního přípravku avody.

■Vybereme vhodnou nádobu na ředění.

■Ředění roztoku se provádí vpořadí nejprve voda, poté se přidá do vody dezinfekční přípravek.

■Dezinfekční roztoky se používají vdoporučených koncentracích asdoporučenými expozičními dobami.

Expoziční doba = délka působení dezinfekční látky na materiál. Průměrná délka expozice se pohybuje mezi 20 a30 min.

Možné chyby vprůběhu procesu dezinfekce

■dezinfekční přípravky nejsou používány vsouladu sdoporučením výrobce

■ředění „od oka“

■jiný cíl určení

■prošlá exspirační doba přípravku

■naředěný pracovní roztok se používá iněkolik dnů

■užívá se jen jeden dezinfekční přípravek bez střídání

■nevhodné kombinace jednotlivých přípravků

■ředění horkou vodou bez doporučení výrobce

■neoznačené dezinfekční pracovní roztoky

Pokud použijeme roztok onižší koncentraci, potom jsou pomůcka nebo předmět stále kontaminované astávají se zdrojem přenosu nozokomiální nákazy.

První pomoc

■při kontaminaci kůže– oplachovat místo vodou 10 až 15 min; postižená místa je možné po opláchnutí sterilně krýt, pokud došlo kporuše integrity kůže

■při kontaminaci očí– vyjmout kontaktní čočky, pokud jsou používány, avyplachovat oko velkým množstvím vody nebo 0,9% roztokem NaCl od vnitřního koutku oka kzevnímu, ato alespoň 10 až 15 min

■vpřípadě inhalace– vynést postiženého zmísta expozice auvolnit dýchací cesty

■při požití chemikálie– vypláchnout ústa avypít alespoň 1/2 l čisté vody, event. podat tablety živočišného uhlí (vpřípadech požití leptavé látky je vyvolávání zvracení přísně kontraindikováno)

1.1.6Dezinfekce jednotlivých materiálů ve zdravotnictví

Chirurgické nástroje

■Bezprostředně po použití jsou nástroje ponořeny do předem připraveného roztoku dezinfekce podle dezinfekčního programu konkrétního oddělení.

■Další variantou je vložení nástrojů do speciálních sít apoužití mycího procesu spojeného sdezinfekcí vpřístroji ktomuto účelu určenému.

■Následuje mechanická očista (budeme si pamatovat, že kontaminované nástroje nikdy nečistíme pod proudem vody, protože hrozí zasažení kůže, očí nebo dýchacích cest kontaminovanou aerosolí vzniklou po kontaktu svodou tříštící se onástroj).

■Poté se nástroje mohou opláchnout vodou, osušit, označit aodeslat ke sterilizaci.

Emitní misky, pomůcky zplastu, pomůcky ze skla, keramiky, lékovky, třecí misky

■po použití ponořit do pracovního roztoku podle rozpisu

■mechanická očista

■opláchnutí pitnou vodou

■osušení

Mytí adezinfekce podložních mís, močových láhví, odměrných džbánů probíhá ve speciálních myčkách po nastavení příslušného programu avložení chemických aditiv.

Dezinfekce kůže

Dezinfekce kůže je významnou složkou vprocesu dezinfekce. Zahrnuje jak dezinfekci rukou personálu, tak dezinfekci kůže pacientů před všemi výkony, jež porušují integritu kůže. Kdezinfekci rukou personálu jsou určeny dezinfekce vybrané vsouladu sdezinfekčním řádem. Tyto dezinfekce jsou strategicky rozmístěné po celém oddělení (vždy se nacházejí uumývadla vdávkovači na opačné straně, než je mýdlo), výhodné je jejich umístění ve filtru pro návštěvy, na chodbách, vstupních halách nemocnic avčekárnách. Používáním dezinfekčních prostředků na ruce je výrazně omezen přenos infekce ze zevního prostředí.

Metodika používání dezinfekčních roztoků na kůži

■Antiseptikum je na pokožku nutné nanést vdostatečném množství arozsahu.

■Je nutné dodržet dobu expozice podle výrobce. Během této doby dojde kúplnému zaschnutí daného antiseptického prostředku.

■Teprve poté je možné provést např.vpich injekční jehlou nebo výkon, který narušuje integritu kůže.

■Po nanesení antiseptika již není možné na místo vpichu sahat, ato ani vochranných nesterilních rukavicích.

■Ujodových prostředků dbáme na identifikaci pacientů salergiemi nebo skontraindikací pro používání jodových preparátů.

Přípravky

■jodové (Ajatin, Jodisolaj.)– barví, mohou způsobovat alergie

■nejodové (Skinsept, Chlorhexidin 2%, 70% Isopropyl alkoholaj.)– nebarví

■dezinfekce operačního pole (Betadine; pozor, existuje roztok vzeleném amýdlo vhnědém obalu)

■dezinfekce sliznice (Mucoseptaj.)

1.2Sterilizace

Jedná se osoubor takových opatření, která zajišťují usmrcení všech životaschopných mikroorganismů, ato včetně jejich spor (spory jsou klidová stadia bakterií, která nemají žádný metabolismus ajsou velmi odolná proti chemickým ifyzikálním vlivům). Provádí se opět fyzikálními či chemickými způsoby.

Součásti sterilizačního procesu

■předsterilizační příprava předmětů

■kontrola sterilizačního procesu avysterilizovaného materiálu

■monitorování sterilizačního procesu azáznam funkčnosti sterilizátorů

■kontrola účinnosti sterilizace pomocí speciálních indikátorů

■dokumentace každého sterilizačního cyklu

1.2.1Předsterilizační příprava

Předsterilizační přípravu definují činnosti předcházející vlastní sterilizaci, jejichž výsledkem je funkční, čistý, suchý azabalený zdravotnický prostředek, který je určený ke sterilizaci. Do předsterilizační přípravy patří:

Mytí materiálu

■ruční mytí nástrojů apomůcek po jejich dezinfekci nebo po čištění vmycích apracích přístrojích ktomu určených

■ultrazvukové čištění (vhodné pro mikrochirurgické nástroje)

Při mytí adezinfekci dodržujeme všechny zásady, které byly definovány vkapitole 1.1.

Osušení materiálu

Dokonalé vysušení materiálu je důležitým předpokladem vlastního účinku každého sterilizačního způsobu, protože nedokonalé osušení vede ke snížení kvality sterilizace.

Balení materiálu

Vposlední fázi předsterilizační přípravy se čisté, dezinfikované asuché předměty vkládají do vhodných obalů podle typu materiálu sterilizovaného předmětu azvolené metody sterilizace.

Nejčastější chybou vpředsterilizační přípravě je čištění biologicky kontaminovaných nástrojů bez předchozí dezinfekce anedostatečné osušení zdravotnických prostředků před vložením do sterilizačních obalů.

Obalové materiály

Vsoučasné době se ve zdravotnictví nejčastěji využívají dva typy obalů ke sterilizaci anáslednému uchovávání zdravotnického materiálu.

Pevné obaly

Jedná se okontejnery různých velikostí atvarů, většinou vyrobené znerezové oceli. Na bočních stěnách mají speciální filtry, které jsou nepropustné pro bakterie. Poskytují dokonalou ochranu během transportu materiálu na oddělení amateriál vnich může být za dodržení určitých podmínek iskladován. Tyto kontejnery musí být označené datem sterilizace, datem exspirace vysterilizovaného materiálu akódem pracovníka odpovídajícího za neporušenost obalu asterilizační proces.

Jednorázové obaly

■papírové obaly (lukasterikové obaly)– vhodné pouze pro parní sterilizaci ave zdravotnictví se používají hlavně ke sterilizaci prádla aobvazového materiálu

■polyamidové obaly– využívají se výhradně pro horkovzdušnou sterilizaci ajsou vyrobeny ze speciálního termostabilního materiálu

■polypropylenové obaly

■kombinované obaly (fólie apapír)– používají se hlavně ke sterilizaci nástrojů

■netkané textilie– používají se kbalení zdravotnického textilu

Většina těchto obalů se může vyrábět průmyslově (stříkačky, jehly) nebo se do těchto obalů mohou prostředky opakovaně sterilizovat na oddělení centrální sterilizace (nástroje, obr.1.1, 1.2).

Každý obal vysterilizovaného materiálu musí být označený datem sterilizace, datem exspirace, vněkterých nemocnicích obsahuje iinformace opracovišti, pro které je obal určený, kód pracovníka ainformaci oobsahu balení. Obaly svysterilizovaným materiálem se převážejí vuzavřených přepravkách ave vozících určených pouze pro převoz sterilního materiálu auskladňují se ve skříních, aby byly chráněny před poškozením aznečištěním.

Obr.1.1 Jednorázový obal chirurgických nástrojů, sterilizace na oddělení centrální sterilizace

Obr.1.2 Jednorázový obal pro materiál na suchý převaz

1.2.2Metody sterilizace

Fyzikální metody sterilizace

Sterilizace vlhkým teplem (vodní párou)

■Sterilizace probíhá pod tlakem, ato vparních sterilizátorech vybavených antibakteriálním filtrem.

■Je vhodná pro sterilizaci zdravotnických prostředků zkovu, porcelánu, skla, keramiky, textilu nebo gumy.

■Expoziční doba sterilizačního cyklu je 20 min při daných parametrech teploty itlaku.

Sterilizace suchým teplem

■Sterilizace proudícím horkým vzduchem.

■Určená pro zdravotnické prostředky zporcelánu, kovu, skla ikeramiky.

■Teplota vzduchu činí 160 °C, proces trvá hodinu.

■Horkovzdušný sterilizátor se po skončení sterilizačního cyklu otevírá vždy až po ochlazení.

Sterilizace plazmou

■Využívá plazmy vznikající ve vysokofrekvenčním elektromagnetickém poli.

■Vhodná pro většinu lékařských nástrojů, mohou se zde sterilizovat předměty zkovu, plastu agumy.

Sterilizace radiací

■Provádí se ionizujícím gama zářením apoužívá se zejména při průmyslové výrobě sterilního jednorázového materiálu.

Chemické metody sterilizace

Tyto metody jsou určeny pro materiál, který nelze sterilizovat jinými, fyzikálními způsoby. Některé metody fyzikální sterilizace lze používat na odděleních nebo ambulancích, kde jsou vybaveni např.horkovzdušným sterilizátorem, ale metody chemické sterilizace mohou být realizovány pouze na odděleních centrální sterilizace.

Sterilizace formaldehydem

Metoda založená na působení směsi formaldehydu svodní párou při teplotě cca70 °C. Je vhodná zejména pro sterilizaci různých typů katétrů, drénů akanyl. Vysterilizovaný materiál je možné použít krátce po sterilizaci, bez nutnosti odvětrávání.

Sterilizace etylenoxidem

Metoda založená na působení etylenoxidu při teplotě kolem 45 °C. Je určena pro chemickou sterilizaci termolabilních materiálů, jako jsou plasty, guma, přístroje soptikou, ostré nástroje, nebo pro sterilizaci vysoce porézních materiálů. Vtomto případě je nutné řádné odvětrání vysterilizovaných pomůcek.

1.2.3Uložení vysterilizovaného materiálu

Aby byl zachován maximální účinek sterilizačního procesu amateriál vydržel sterilní po celou dobu exspirace, je třeba svysterilizovaným materiálem nakládat podle platných předpisů askladovat jej tak, aby nebyla sterilita ohrožena.

Obaly svysterilizovaným materiálem se skladují na odděleních centrální sterilizace vaseptickém prostoru vuzavřených skříních. Na klinikách adalších ošetřovacích jednotkách se skladují buď volně (např.na převazových vozících) skrátkou exspirační dobou, ato 6dnů, nebo svýrazně delší exspirační dobou vuzavřené skříni, zásuvce nebo vdalším obalu, ato 3měsíce. Pro skladování vysterilizovaného materiálu se doporučuje teplota okolního vzduchu 15 až 25 °C.

Povinná je kontrola exspirace materiálu na oddělení vpravidelných intervalech, aby nedošlo kpoužití prošlého materiálu abyl prostor kzajištění či objednání nového sterilního materiálu.

1.2.4Kontrola účinnosti sterilizačního procesu

Mezi mechanismy kontroly sterilizačního procesu patří monitorování sterilizačního cyklu, kontrola účinnosti sterilizačních přístrojů avneposlední řadě ikontrola sterility vysterilizovaného materiálu. Okontrole sterilizace se vede dokumentace.

Kontrola účinnosti sterilizačních přístrojů

Ke kontrole účinnosti sterilizačních přístrojů se používají biologické, nebiologické afyzikální indikátory.

■biologické indikátory– ktěmto testům se používají testovací mikroorganismy (spory mikrobů), které se instalují na různá místa ve sterilizační komoře ajsou preventivně zabalené do obalu tak, aby nemohly kontaminovat sterilizovaný materiál, ale aby na ně proces sterilizace působil

■nebiologické indikátory– reagují změnou barvy indikátoru na konkrétní podmínky ve sterilizační komoře azpravují nás osplnění technických podmínek sterilizace (např.Bowieho–Dickův test, podle něhož hodnotíme odvzdušnění aprůnik páry)

■fyzikální indikátory– systémy, které poskytují informace oparametrech probíhající sterilizace (měření teploty, tlaku, času)

Kontrola sterility vysterilizovaného materiálu

Kontrola se provádí standardními mikrobiologickými metodami, což vpraxi znamená, že se vysterilizovaný materiál podrobí mikrobiologickému vyšetření. Při odběru azpracování materiálu je nutné dodržovat aseptické podmínky, aby nedošlo kfalešné pozitivitě.

1.2.5Zajištění sterilních pomůcek pro ošetřovací jednotku

■Potřebné sterilní pomůcky, materiály anástroje pro ošetřovací jednotku se ve zdravotnické praxi zajišťují vlastní sterilizací pomůcek na ošetřovací jednotce vhorkovzdušném sterilizátoru.

■Potřebné pomůcky se po použití adezinfekci na oddělení předají na oddělení centrální sterilizace, kde sterilizaci provádějí proškolení zdravotničtí pracovníci asterilní je odešlou zpět na výchozí oddělení.

■Sterilní pomůcky většinou kjednorázovému použití se objednávají od různých dodavatelů (průmyslová výroba adistribuce).

1.2.6Zásady manipulace se sterilním materiálem

■Kmanipulaci se sterilním materiálem přistupujeme vždy po mytí ahygienické dezinfekci rukou, včistém pracovním oděvu, vobličejové masce, čepici aempíru.

■Sterilní materiál vyjímáme zobalu až těsně před jeho použitím.

■Sterilní předmět, který vyjmeme zobalu, nesmíme vrátit zpátky, ikdyž nebyl použitý.

■Kombinované obaly typu papír/fólie, vnichž uchováváme především chirurgické nástroje, otevíráme opatrným oddělováním jednotlivých vrstev od sebe. Dáváme pozor, abychom se nástroje nedotkli aaby nám nevypadl zobalu.

■Při používání sterilního materiálu respektujeme dobu exspirace vyznačenou na obalu.

■Sterilní pomůcky ukládáme na ošetřovací jednotce podle platných předpisů.

■Pro vyjímání některých sterilních pomůcek používáme sterilní podávací kleště, které máme připravené vtoulci na oddělení.

■Za nesterilní se považuje každá pomůcka, která se při neopatrné manipulaci dotkla jakéhokoli nesterilního předmětu. Nesmíme ji vžádném případě použít.

Sterilní pomůcky kjednomu použití

Pomůcky jsou dodávány různými výrobci vneprodyšně uzavřených obalech, ato jak papírových, tak vkombinaci papír/fólie. Jedná se např.orůzné druhy sterilního obvazového materiálu, injekční jehly astříkačky, různé druhy drénů, cévek, žaludečních sond, infuzní atransfuzní soupravy, soupravy pomůcek kurčitým odborným diagnostickým zákrokům (drenážní sety, šicí balíky). Tyto materiály se po použití likvidují podle standardu anení možné je resterilizovat aopakovaně používat.

Vsoučasné době vzrůstá portfolio pomůcek, nástrojů apřístrojů kjednomu použití. Patří sem zejména chirurgické nástroje jako nůžky, peány, skalpely nebo pinzety, vneposlední řadě se portfolio rozšířilo také ojednorázové bronchoskopy, které se kabelem připojí kmonitoru.

1.3Aseptická bezdotyková technika

Video:

Aseptická bezdotyková technika (aseptic non-touch technique procedure, ANTT) je specifická forma aseptické techniky, která má za cíl prevenci infekce při provádění klinických procedur. Tato koncepce je řízena Asociací pro bezpečnou aseptickou praxi (Association for Safe Aseptic Practice, ASAP).

Technika ANTT definuje postupy aopatření, která je třeba dodržovat při provádění invazivních procedur, aby se zabránilo přenosu mikroorganismů od zdravotnických pracovníků, používaných zdravotnických prostředků nebo prostředí na pacienta. Vminulosti byly postupy spojené se sterilní, aseptickou nebo čistou technikou založeny na tom, jak zdravotnický pracovník vnímal riziko infekce hrozící pacientovi. Nová koncepce ANTT se však zaměřuje na hodnocení rizik podle toho, jakým způsobem může být pacient ohrožen zdravotnickým pracovníkem, technikou procedury apracovním prostředím.

Koncepce ANTT je založena na ochraně klíčových částí amíst aposkytuje soubor činností, zásad apravidel pro zajištění bezpečné aefektivní klinické praxe. Technika ANTT se dělí na standardní achirurgickou variantu.

Aseptická bezdotyková technika aklíčové části

Klíčová část je předmět nebo zařízení, které musí být během aseptického postupu chráněny před kontaminací, protože kontaminace by představovala vysoké riziko infekce pro pacienta. Příkladem klíčové části je bezjehlový konektor nebo kónus injekční stříkačky.

Aseptická bezdotyková technika aklíčová místa

Klíčové místo je místo na pacientovi, které musí být během aseptického postupu chráněno před kontaminací. Příkladem klíčového místa je např.místo před zavedením CVK nebo podkožní port před zavedením portové jehly.

Standardní aseptická bezdotyková technika

Standardní technika se používá pro krátkodobé atechnicky nenáročné úkony, které zahrnují menší počet klíčových míst ačástí. Vyžaduje všeobecné aseptické pole, mikrokritické aseptické pole anesterilní rukavice. Pokud je nutný přímý kontakt sklíčovou částí, je třeba použít sterilní rukavice. Tato technika je např.používána pro zavedení periferního žilního katétru nebo pro přípravu intravenózních léků. Výkon by měl trvat méně než 20 min.

Chirurgická aseptická bezdotyková technika

Chirurgická ANTT je vyžadována při provádění složitých zákroků, které trvají déle než 20 min avyžadují použití kritického aseptického pole. Tato technika zahrnuje úplná bariérová opatření, jako jsou sterilní rukavice, plášť, pokrývka hlavy aochrana úst. Zajišťuje se tak bezpečná úroveň asepse při chirurgických zákrocích.

1.4Infekce spojené se zdravotní péčí (HAI) abariérový režim vnemocnici

Infekce spojené se zdravotní péčí (hospital-associated infections, HAI; dříve nozokomiální nákazy) jsou onemocnění, která vznikají vpříčinné souvislosti spobytem ve zdravotnickém zařízení (ústavním iambulantním), včetně inkubační doby. Abychom infekci mohli spolehlivě definovat jako nozokomiální, musí být neomylně zřejmé, že infekce nebyla přítomna vdobě přijetí do nemocnice nebo neprobíhala její inkubační doba.

Za nemocniční nákazu se tedy paradoxně považuje inákaza, která se sohledem na svoji inkubační dobu projeví až po propuštění pacienta ze zdravotnického zařízení nebo po jeho přeložení do jiného zdravotnického zařízení. Za nemocniční nákazu se naopak nepovažuje nákaza, která sice propukla vnemocnici, ale knakažení jedince došlo ještě před jeho přijetím do zdravotnického zařízení (komunitní nákaza). Za HAI nepovažujeme ani nákazu zdravotnického personálu, jež vznikla vsouvislosti sprováděním zdravotní péče (profesionální nákaza).

HAI vždy představuje závažnou komplikaci zdravotní péče amá přímou souvislost se zvýšenou nemocností abohužel iúmrtností. Výrazně také zvyšuje náklady na péči opacienty.

1.4.1Profesionální nákaza

■Přenosem infekce je ohrožen nejen pacient, ale ipersonál. Největším rizikem jsou TBC, HIV ahepatitida A, B aC. Dále je možné sem zařadit svrab, akutní průjmová onemocnění, meningokokové meningitidy arespirační virové infekce, jako jsou chřipka nebo covid-19.

■Typ nákazy téměř vždy souvisí stypem oddělení. Nákaza může vzniknout přímým stykem sbiologickým materiálem pacienta, přímým stykem se zdrojem nákazy nebo přímým kontaktem skontaminovanými pomůckami.

■Nákaza vzniká nejčastěji nedodržením zásad bezpečnosti práce, to znamená nepoužitím ochranných pomůcek, nedostatečnou hygienou anesprávnou nebo žádnou dezinfekcí rukou, samozřejmě ineopatrnou manipulací srizikovým materiálem.

1.4.2Dělení HAI podle výskytu

■specifické nemocniční nákazy– vznikají vsouvislosti sdiagnostickými nebo léčebnými výkony, jsou typické pro odborná aspecializovaná oddělení (ARO, JIP, novorozenecká JIP); původci těchto nákaz se vyskytují na předmětech, podlahách, stěnách, nábytku, na oděvech avneposlední řadě na rukách personálu; vzhledem kfaktu, že přicházejí často do kontaktu sdezinfekčními prostředky, bývají tito původci často agresivnější arezistentní vůči běžně používaným ATB

■nespecifické nemocniční nákazy– dostávají se do nemocničního prostředí zvenčí, jsou nejčastěji vyvolány klasickými původci infekčních onemocnění, jako je např.virus chřipky; uoslabeného pacienta mohou způsobit onemocnění, vtomto případě chřipku, která vážně komplikuje zdravotní stav; to je důvod pro důsledné dodržování akontrolu veškerých preventivních opatření ve zdravotnických zařízeních, jako je např.plošné používání dezinfekčních roztoků pro dezinfekci rukou vcelém areálu zdravotnického zařízení

1.4.3Dělení HAI podle původu

■exogenní– původce infekce je mimo organismus pacienta (prostředí, zdravotnický personál, zdravotnický materiál); uexogenní infekce je mnohem více možností prevence– základem je dodržování hygienicko-epidemiologických opatření

1.4.4Dělení HAI podle cesty přenosu

■přímá cesta– zahrnuje kontakt snosičem (např.polibek/sexuální styk), přenos rukama zdravotnického personálu, alimentární cestou nebo kapénkami; zdroj nákazy je přítomen

–nespecifická vehikula (ovzduší, voda, strava, prádlo, plochy apředměty, odpad, hmyz)

Gastrointestinální infekce

■Projevují se ponejvíce průjmovým onemocněním.

Infekce vylučovacího systému– uroinfekce

Infekce dýchacího systému– respirační infekce

Kožní infekce

Infekce krevního řečiště– sepse

Infekce zanesená do chirurgické rány

Mechanismus přenosu infekce

Zdroj nákazy

1.4.5Etiologie HAI– nejčastější původci

1.4.6Prevence HAI

1.4.7Protiepidemický režim

Zabránění šíření infekce

Dekontaminační postupy

1.4.8Hygienické zabezpečení rukou ve zdravotnickém zařízení

Další indikace khygienické dezinfekci rukou

Mechanické mytí rukou

Postup

Hygienická dezinfekce rukou

Postup (obr.1.8)

Mechanické mytí rukou před chirurgickou dezinfekcí rukou

Chirurgická dezinfekce rukou

Používání nesterilních rukavic

1.5Bariérový režim

Součásti bariérového režimu

1.5.1Bariérová ošetřovatelská péče

Bariérová ošetřovatelská péče na izolaci

Podmínky izolačního boxu

Standardní postupy ochrany personálu na izolačním boxu

1.6Vysoce nebezpečné nákazy azásah složek IZS

1.6.1Základní vymezení problematiky vysoce nebezpečných nákaz

Osobní ochranné pracovní prostředky

Prostředky kochraně dýchacích cest asliznic

Prostředky kochraně povrchu těla

Transportní izolační prostředky upacienta spodezřením na VNN

1.7Zásah složek IZS azajištění pacienta spodezřením navysocenebezpečné nákazy

1.7.1Základní úkoly složek IZS ačlenění místa zásahu při zásahu upacienta spodezřením na vysoce nebezpečné nákazy

1.7.2Dekontaminace

Table of Contents

1 Úvod do hygieny a epidemiologie

1.1 Dezinfekce a sterilizace

Dezinfekce

Sterilizace

1.1.1 Typy dezinfekce

Chemická dezinfekce

Dezinfekce ponořením

Dezinfekce otřením

Dezinfekce postřikem

Fyzikální dezinfekce

Fyzikálně-chemická dezinfekce

Specifické dezinfekční postupy

Vyšší stupeň dezinfekce

Dvoustupňová dezinfekce

1.1.2 Zásady provádění dezinfekce

1.1.3 Standardy pro nakládání a manipulaci s dezinfekčními přípravky

1.1.4 Dezinfekční řád

1.1.5 Příprava dezinfekčního roztoku

Pomůcky k ředění dezinfekčního prostředku

Metodika ředění dezinfekčního roztoku

Možné chyby v průběhu procesu dezinfekce

První pomoc

1.1.6 Dezinfekce jednotlivých materiálů ve zdravotnictví

Chirurgické nástroje

Emitní misky, pomůcky z plastu, pomůcky ze skla, keramiky, lékovky, třecí misky

Dezinfekce kůže

Metodika používání dezinfekčních roztoků na kůži

Přípravky

1.2 Sterilizace

Součásti sterilizačního procesu

1.2.1 Předsterilizační příprava

Mytí materiálu

Osušení materiálu

Balení materiálu

Obalové materiály

Pevné obaly

Jednorázové obaly

1.2.2 Metody sterilizace

Fyzikální metody sterilizace

Sterilizace vlhkým teplem (vodní párou)

Sterilizace suchým teplem

Sterilizace plazmou

Sterilizace radiací

Chemické metody sterilizace

Sterilizace formaldehydem

Sterilizace etylenoxidem

1.2.3 Uložení vysterilizovaného materiálu

1.2.4 Kontrola účinnosti sterilizačního procesu

Kontrola účinnosti sterilizačních přístrojů

Kontrola sterility vysterilizovaného materiálu

1.2.5 Zajištění sterilních pomůcek pro ošetřovací jednotku

1.2.6 Zásady manipulace se sterilním materiálem

Sterilní pomůcky k jednomu použití

1.3 Aseptická bezdotyková technika

Aseptická bezdotyková technika a klíčové části

Aseptická bezdotyková technika a klíčová místa

Standardní aseptická bezdotyková technika

Chirurgická aseptická bezdotyková technika

1.4 Infekce spojené se zdravotní péčí (HAI) a bariérový režim v nemocnici

1.4.1 Profesionální nákaza

1.4.2 Dělení HAI podle výskytu

1.4.3 Dělení HAI podle původu

1.4.4 Dělení HAI podle cesty přenosu

Gastrointestinální infekce

Infekce vylučovacího systému – uroinfekce

Infekce dýchacího systému – respirační infekce

Kožní infekce

Infekce krevního řečiště – sepse

Infekce zanesená do chirurgické rány

Mechanismus přenosu infekce

Zdroj nákazy

1.4.5 Etiologie HAI – nejčastější původci

1.4.6 Prevence HAI

1.4.7 Protiepidemický režim

Zabránění šíření infekce

Dekontaminační postupy

1.4.8 Hygienické zabezpečení rukou ve zdravotnickém zařízení

Další indikace k hygienické dezinfekci rukou

Mechanické mytí rukou

Postup

Hygienická dezinfekce rukou

Postup (obr. 1.8)

Mechanické mytí rukou před chirurgickou dezinfekcí rukou

Chirurgická dezinfekce rukou

Používání nesterilních rukavic

1.5 Bariérový režim

Součásti bariérového režimu

1.5.1 Bariérová ošetřovatelská péče

Bariérová ošetřovatelská péče na izolaci

Podmínky izolačního boxu

Standardní postupy ochrany personálu na izolačním boxu

1.6 Vysoce nebezpečné nákazy a zásah složek IZS

1.6.1 Základní vymezení problematiky vysoce nebezpečných nákaz

Osobní ochranné pracovní prostředky

Prostředky k ochraně dýchacích cest a sliznic

Prostředky k ochraně povrchu těla

Transportní izolační prostředky u pacienta s podezřením na VNN

1.7 Zásah složek IZS a zajištění pacienta s podezřením na vysoce nebezpečné nákazy

1.7.1 Základní úkoly složek IZS a členění místa zásahu při zásahu u pacienta s podezřením na vysoce nebezpečné nákazy

1.7.2 Dekontaminace