Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

David Černý

Magická tajemství Prahy

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

obchod@grada.cz, www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401

jako svou 10201. publikaci

Odpovědná redaktorka Eva Škrabalová

Sazba a grafická úprava Martina Mojzesová

Jazyková korektura Pavlína Zelníčková

Fotografie na obálce Klára Hášová

Počet stran 128

První vydání, Praha 2025

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod a.s.

© Grada Publishing, a. s., 2025

Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2025

ISBN 978–80–271–8176–6 (ePub)

ISBN 978–80–271–8175–9 (pdf)

ISBN 978–80–271–5721–1 (print)

Mé milé mamince za to, že mě provází Prahou

Foto: Lenka Petruželová

Kdy byla Praha vlastně

založena

Foto: Lenka Petruželová

David Černý

pochází ze staré pražské rodiny, která po staletí provozovala pekařství v Petrské čtvrti. V současné době vede projekt Miluju Prahu, který se zabývá krásami města. David stále žije na Starém Městě, nedaleko Staroměstského náměstí.

Je to věčná otázka na věčné město. Kdy byla Praha vlastně založena? Rok, natož přesné datum, jak už to u starobylých měst bývá, neznáme s jistotou. I když je možné takový údaj najít.

Daniel Adam z Veleslavína si do svého díla Kalendář historický napsal, že Praha byla založena 2. listopadu 723. Podle tohoto zápisu by se stáří města, jehož sláva hvězd se dotýká, přehouplo přes 1 300 let. Čímž se dostáváme ke známému proroctví první české kněžny Libuše, která, jak známo, měla věštecký dar, takže vcelku jasně viděla do budoucnosti, a to poměrně vzdálené.

Tento pohled na Staré Město pochází z vratislavského dřevořezu z roku 1562. Vyryl ho Peterle z Annabergu.

Zdroj: Wikimedia Commons

První zobrazení Prahy najdeme v latinsky psané kronice Liber Chronicarum z roku 1493. Autorem kroniky byl norimberský lékař Hartmann Schedel. Kresby namaloval grafik a malíř Michael Volgemut.

Zdroj: Wikimedia Commons

V kronice, jež je výkladem historie světa je nejstarší zobrazení Prahy. Město je na obrázku zachyceno při pohledu z Vyšehradu.

Zdroj: Wikimedia Commons

Tato stará mapa pochází z roku 1650. Zachycuje čtyři historická pražská města: Nové Město, Staré Město, Malou Stranu, Hradčany a také Vyšehrad.

Zdroj: Wikimedia Commons

Podle Starých pověstí českých se tak stalo jednoho krásného dne, kdy byla vyšehradská skála obrostlá jarní květenou. Libuše se zahleděla údolím Vltavy do budoucí pražské kotliny. A tu spatřila, jak se kolem klikatící se řeky, jež se v těchto místech ladně prohýbá hned ve čtyřech obloucích, které jako by tvořily písmeno P, rozestupují hluboké lesy, černé hvozdy. V jejím vidění se na místě věkovitých stromů začaly k nebi zvedat domky, domy a okázalé paláce a nad nimi ještě chrámy se stovkami věží, jež se dotýkají až nebes plných hvězd. A tehdy Libuše pronesla proroctví, které dalo vzniknout Praze:

„Město vidím veliké, jehož sláva hvězd se bude dotýkati. Tam v lese je místo, třicet honů odtud vzdálí, Vltava řeka je obíhá. To na půlnoc ohrazuje potok Brusnice hlubokým ouvalem, na polední pak straně skalnatá hora vedle lesa Strahova.“

A aby si kněžna Libuše své proroctví pojistila, rozhodla se, že sama město založí, a vyslala na ona místa své služebníky s úkolem: „Dejte pozor, uvidíte-li tam někoho, kdo by byl nějakou prací zaměstnán, tažte se ho, co činí, a já podle toho dám novému městu jméno.“

A když služebníci přišli pod vrch Petřín, spatřili tam muže, jak otesávají silný kmen, a zeptali se jich, co dělají. „Tesáme práh!“ dostalo se jim odpovědi, se kterou spěchali zpět za svou kněžnou. Libuše tak určila, že na onom místě bude založeno město, o jehož slávě neměla pochybnosti, a podle prahu, jejž tam oni muži tesali, nazvala ho Prahou.

„A jakož knížata, vojvodové proti prahu klanějí hlavu, tak budou se klaněti i proti městu mému. Budeť mu čest a chvála a bude slovutno světu.“

A jak věštila, stalo se. Až do dnešních dní stojí na vysokém ostrohu nad soutokem Vltavy a Brusnice hrad Praha, který dal jméno městu, jež se dnes rozkládá od Zbraslavi po Suchdol a od Sobína po Klánovice.

Zvu vás na procházky po cestách magickou Prahou.

Staroměstská radnice s Krocínovou kašnou na jedné z vůbec nejstarších fotografií Prahy, z roku 1855.

Foto: Andreas Groll

1

Nejkrásnější pohledy na Prahu

Petřín jako hřbet bájného draka

Kde jsou nejkrásnější pohledy na Prahu? Srdce města je v údolí, které miliony let trpělivě hloubí řeka Vltava v náhorní Pražské plošině.

Nejnižším bodem Prahy je hladina Vltavy u Suchdola ve výšce 175 metrů nad mořem, naopak nejvýše se dostanete na samém západě metropole, na vrcholu kopce Teleček, kterému chybí jen jeden metr, aby dosáhl výše čtyř set metrů. Leží mezi pražskými obcemi Sobínem a Chrášťanami.

Pohledovou dominantou Staroměstského náměstí je kostel Panny Marie před Týnem. Osmdesátimetrovým kostelním věžím se říká Adam a Eva.

Foto: Karel Dobeš

Na nesčetných pražských vyhlídkách lemujících řeku dostanete možnost podívat se do kopcovitého kraje, kterým se líně dere stříbropěnná Vltava. Tok se prohýbá a zatáčí do z kosmu viditelné siluety písmene P, jako by Vltava chtěla zákrutami svého toku Prahu podepsat.

Jedním z nejstarších a nejkrásnějších míst, odkud se nabízí pohled na celou Prahu, je Vyšehrad. Ze zdí starobylého hradiště, jež bylo vystavěno na vysoké pravobřežní skále, aby chránilo a dohlíželo na Prahu z jihu, můžete nahlédnout na pražskou městskou krajinu, ale i okolní přírodu s děvínskou plání Dívčích hradů, po které se v dáli prohánějí divocí koně Převalského.

Čertovka je ve středověku uměle vytvořené rameno Vltavy, které přivádělo vodu na malostranské mlýny. Toto kolo pohánělo Velkopřevorský mlýn.

Foto: Karel Dobeš

Naproti Dívčím hradům jsou pak majestátní Branické skály se starými lomy. A pokud kvečeru pohlédnete směrem ku Praze, zapadající slunce barví město i řeku do zlatavých a růžových odstínů, které dojmou každého – a leckoho i k slzám.

Uprostřed historického města se jako hřbet bájného draka vypíná zelený vrch Petřín, který měl to štěstí, že po staletí zůstal parkem pouze s minimální zástavbou. Jen na jeho vrcholu se vypíná malá pražská Eiffelovka, z níž je jedinečný pohled na celé město. Dokonce i na Pražský hrad koukáte z výšky.

No a když zvednete na Petříně oči a podíváte se úvozem do malostranského údolí, spatříte špitál sester boromejek s ozdravnou zahradou svatého Josefa, majestátní Lobkowiczký palác, ve kterém dnes sídlí německé velvyslanectví, klikatící se Vlašskou a Nerudovu ulici a k tomu spíše přímou ulici Úvoz, dále dominantu – zelenou klenbu kostela svatého Mikuláše, nad údolím majestát Pražského hradu s katedrálou a dole v údolí Vltavu, kterou překračují pražské mosty.

Na Pankráci vzniklo nové moderní centrum města s výškovými budovami, které doplňují jedno z klasických pražských panoramat.

Foto: Karel Dobeš

Sousoší na Karlově mostě nabízí symbiózu gotického mostu a barokního sochařství. Od konce 17. století zde bylo umístěno třicet převážně barokních soch.

Foto: Karel Dobeš

A stačí popojít jen kousek na Letnou, kde z četných vyhlídek vidíte město zase z jiného úhlu. Celé Staré Město pražské s vysokými kostelními věžemi. Neodtrhnete oči od kostela Matky Boží před Týnem se dvěma věžemi, které nesou jména Adam a Eva, přičemž tlustší Adam, jak se sluší a patří, chrání svou Evu. Hned vedle stojí starodávný kostel svatého Havla, ve kterém kázal nejslavnější český světec Jan Nepomucký, vlevo od Týna je pak barokní věž kostela svatého Jakuba u minoritského kláštera.

Náplavka u Hergetovy cihelny nabízí jeden z nejkrásnějších pohledů na Karlův most. Je to jediné místo v centrální Praze, kde je přirozený břeh.

Foto: Karel Dobeš

U řeky u špitálu, který založila svatá Anežka Česká, vidíte hned čtyři kostely – nemocniční kostel svatého Judy Tadeáše, kostel svatého Haštala a v areálu Anežského kláštera kostel svatého Františka a hned vedle kostel Nejsvětějšího Salvátora – Krista Spasitele, který byl vystavěn jako přemyslovské mauzoleum a v jehož kryptě jsou pohřbeni český král Václav I., jeho žena Kunhuta a další členové přemyslovské dynastie.

Když se podíváte vpravo směrem ke Karlovu mostu, naskytne se vám božský pohled na pražské mosty. Napočítáte secesní most Čechův, Mánesův most, jehož první jméno bylo most Františka Ferdinanda d’Este, Karlův most, most Legií, Jiráskův a Palackého most, a když zaostříte, tak vytušíte pod Vyšehradem i železniční most, který tak příjemně rachotí.

2

Kašna UŽabiček na vrchu Petříně

Dva chlapci hrající si spadající vodou jsou vnuci TGM

Zdroj: Wikimedia Commons

Foto: David Černý

Table of Contents

1

2