Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Ošetřovatelství 1. ročník

pro střední zdravotnické školy

Kolektiv autorek:

PhDr. Zuzana Číková, Mgr. Jana Váňová, Mgr. Helena Čermáková, Mgr. Martina Cahová, Mgr. Zuzana Bittnerová, Mgr. Iva Lambova, Mgr. Lenka Neumanová, DiS., Mgr. Kristýna Kyseláková, Mgr. Bc. Michaela Madudová, Bc. Radka Kvíčalová, DiS.

Recenzentka: PhDr. Jana Uhrová

© Grada Publishing, a.s., 2025

Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2025

Fotografie na obálce Mgr. Jaroslav Mikyna

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

jako svou 10197. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Štěpánka Ryšavá

Sazba a zlom Jan Šístek

Formát ePub Štěpán Böhm

Fotografie Mgr. Jaroslav Mikyna a autorky

Perokresby Mgr. Tomáš Novotný

Počet stran 240

1. vydání, Praha 2025

Vytisklo TISK CENTRUM s.r.o., Moravany u Brna

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-8154-4 (ePub)

ISBN 978-80-271-8153-7 (pdf)

ISBN 978-80-271-5683-2 (print)

Seznam použitých zkratek

ALARA

as low as reasonably achievable (tak nízké, jak je rozumně dosažitelné)

ARO

anesteziologicko-resuscitační oddělení

BMI

body mass index

BOZP

bezpečnost a ochrana zdraví při práci

BT

bilance tekutin

CDI

Clostridium difficile infekce

CMP

cévní mozková příhoda

CS

centrální sterilizace

CT

computerová/výpočetní tomografie

ČAS

Česká asociace sester

ČR

Česká republika

ČSČK

Československý červený kříž

DNA

deoxyribonukleová kyselina

EBP

praxe založená na důkazech (evidence based practice)

EKG

elektrokardiografie

EPUAP

Evropský panel pro dekubity (European Pressure Ulcer Advisory Panel)

EV

enterální výživa

GIT

gastrointestinální trakt

HCAI

healthcare-associated infections

HDR

hygienická dezinfekce rukou

ICN

Mezinárodní rada sester (International Council of Nurses)

IKEM

Institut klinické a experimentální medicíny

IMC

infekce močových cest

JIP

jednotka intenzivní péče

LDN

léčebna dlouhodobě nemocných

MDRO

infekce způsobené multirezistentními organismy

MMR

mechanické mytí rukou

MRSA

methicillin-rezistentní Staphylococcus aureus

MZČR

Ministerstvo zdravotnictví České republiky

NANDA-I

North American Nursing Diagnosis Association – International

NCO NZO

Národní centrum ošetřovatelství a nelékařských zdravotnických oborů

NPIAP

americký Národní panel pro dekubity (National Pressure Injury Advisory Panel)

NRS

nutriční rizikový screening

OJ

ošetřovací jednotka

OOPP

osobní ochranné pracovní prostředky

ORL

otorinolaryngologie

P/K

pacient/klient

P/V

příjem/výdej

PEG

perkutánní endoskopická gastrostomie

PEJ

perkutánní endoskopická jejunostomie

PES

problém – etiologie – symptomy

PO

požární ochrana

PV

parenterální výživa

RTG

rentgen

SIDS

syndrom náhlého úmrtí kojence (sudden infant death syndrome)

SMART

specifický, měřitelný, akceptovatelný, realistický, termínovaný (plán)

SpO₂

saturace periferní krve kyslíkem

SSI

chirurgické infekce místa

TEN

trombembolická nemoc

TEP

totální endoprotéza

UV

[záření]

ultrafialové [záření]

Úvod

Milé žákyně, milí žáci,

držíte v rukou učebnici, která vás provede základy ošetřovatelství a připraví vás na práci v tomto krásném, ale zároveň náročném oboru. Být nelékařským zdravotnickým pracovníkem neznamená jen zvládat technické dovednosti, ale také umět pomáhat s porozuměním, trpělivostí a respektem k pacientům/klientům.

Tato učebnice vám poskytne základní teoretické znalosti o ošetřovatelství, jeho historii, ošetřovatelském procesu, vizitě, ošetřovací jednotce, postupech při příjmu, překladu a propuštění pacienta/klienta a o dalších souvisejících tématech, stejně jako praktické dovednosti v oblasti úpravy lůžka, péče o pomůcky včetně dezinfekce a sterilizace, obvazové techniky, hygienické péče a výživy pacientů/klientů, které jsou klíčové pro práci ve zdravotnictví.

Věříme, že vám učebnice pomůže stát se kompetentními a empatickými zdravotníky, kteří budou poskytovat kvalitní a bezpečnou péči.

Na této cestě nebudete sami. Vaši odborní učitelé a učitelky vás povedou nejen při teoretické výuce, ale také v praktických hodinách odborného výcviku. Budou vám předávat své zkušenosti, rady a podporu. Nebojte se klást otázky, zkoušet nové věci a učit se z každé zkušenosti. Ošetřovatelství je obor, který se stále vyvíjí, a člověk se učí celý život.

Přejeme vám hodně úspěchů a radosti ze studia i praxe.

PhDr. Zuzana Číková

ředitelka Střední zdravotnické školy Brno,

Jaselská, příspěvkové organizace

Redakční poznámka

Ošetřovatelství je obor, v němž dominují ženy, i když v profesi pracuje také mnoho mužů. To se promítá do podoby jazyka, kterým obor popisujeme. Kvůli stručnosti, plynulosti textu a přirozenému vyjadřování používáme v této knize u názvů profesí většinou pravopisný rod mužský (ošetřovatel, pečovatel, sanitář, lékař, terapeut…), aniž bychom se chtěli kohokoli dotknout. Skutečnosti popsané v knize se ovšem týkají stejnou měrou žen jako mužů. Děkujeme za pochopení.

1Ošetřovatelství

Mgr. Kristýna Kyseláková

Ošetřovatelství je nepostradatelnou součástí zdravotní péče, která se zaměřuje na podporu, ochranu a obnovu zdraví jednotlivců, rodin a komunit. V průběhu historie se ošetřovatelství vyvinulo z jednoduchých forem péče o nemocné do komplexní vědecké disciplíny. Ta vznikla jako důsledek pokroku v oblasti technologií, ale také zvyšujících se požadavků a důrazu na kvalitu péče a holistický přístup k pacientovi/klientovi (dále jen P/K). Byly položeny základy s vlastní teorií, praxí a standardy.

1.1Charakteristika a základní rysy moderního ošetřovatelství

1.1.1Charakteristika moderního ošetřovatelství

Moderní ošetřovatelství je definováno jako samostatná a nezávislá profese, která je součástí multidisciplinárního týmu zdravotnických odborníků. Ošetřovatelská praxe zahrnuje nejen technické dovednosti, ale také schopnost empatie, komunikace a kritického myšlení. Tato komplexnost vyžaduje, aby ošetřovatelé byli nejen odborníky ve svém oboru, ale také citlivými a etickými profesionály.

Jeden ze základních prvků moderního ošetřovatelství je holistický přístup, kdy se ošetřovatelství zaměřuje na celkovou pohodu P/K, zahrnující fyzické, psychické, sociální a duchovní aspekty zdraví. Tento přístup uznává, že zdraví není pouze absence nemoci, ale stav kompletní fyzické, duševní a sociální pohody. Ošetřovatelé tedy při poskytování péče zohledňují individuální potřeby a preference P/K.

Kromě péče o nemocné je kladen důraz na edukaci P/K a prevenci nemocí, což pomáhá snižovat výskyt chronických onemocnění a zlepšovat kvalitu života. Edukační aktivity zahrnují informování P/K o správném životním stylu, prevenci komplikací a správném užívání léků.

Ošetřovatelství se řídí nejnovějšími vědeckými důkazy a standardy, což zajišťuje efektivní a bezpečnou péči. Praxe založená na důkazech (EBP, evidence based practice) znamená, že rozhodnutí o péči stojí na nejlepších dostupných důkazech, klinické zkušenosti a preferencích P/K.

Moderní technologie, jako jsou elektronické zdravotní záznamy a telemedicína, usnadňují přístup k informacím a zlepšují kvalitu poskytované péče. Ošetřovatelé využívají pokročilé diagnostické nástroje, monitorovací systémy a softwarové aplikace ke zlepšení efektivity a bezpečnosti péče.

1.1.2Základní rysy moderního ošetřovatelství

Ošetřovatelství je uznáno jako samostatná profese s vlastními etickými kodexy, vzdělávacími programy a licencemi. Profesionalizace zahrnuje stanovení jasných standardů praxe, regulaci vzdělávání a povinné certifikace, které zajistí vysokou úroveň odbornosti na každém pracovišti v nemocnici. Pro dodržování všech norem se musí zdravotnický personál řídit dokumentem „Práva pacientů“ a etickým kodexem. Praktické sestry jsou vázány etickými principy, jako jsou respekt k důstojnosti pacienta, soukromí, a informovaný souhlas.

Etika v ošetřovatelství zahrnuje zásady spravedlnosti, beneficence (konání dobra) a non-maleficence (neškodit), které vedou každodenní praxi.

Při poskytování kvalitní péče je práce týmová – multidisciplinární. Praktické/všeobecné sestry pracují v týmech s lékaři, fyzioterapeuty, sociálními pracovníky a dalšími odborníky, aby byla zajištěna komplexní péče o P/K. Tato spolupráce umožňuje koordinovaný přístup k péči, kde každý člen týmu přináší specifické znalosti a dovednosti pro zajištění kvalitní ošetřovatelské péče ve zdravotnickém zařízení.

S rychlým vývojem zdravotnické vědy je nutné, aby se zdravotnický personál, a to nejen lékaři, všeobecné a praktické sestry, ale i ostatní členové ošetřovatelského týmu, neustále vzdělávali a aktualizovali své znalosti a dovednosti. Celoživotní vzdělávání zahrnuje účast na odborných seminářích, konferencích, kurzech a dalších vzdělávacích aktivitách.

Shrnutí

Moderní ošetřovatelství je dynamická a vysoce kvalifikovaná profese, která hraje klíčovou roli ve zdravotnickém systému. Vzhledem k neustálému vývoji zdravotnických technologií a měnícím se potřebám společnosti je role ošetřovatelského personálu stále důležitější a vyžaduje vysoký stupeň připravenosti k řešení nejrůznějších situací a odborných výkonů.

1.2Znaky ošetřovatelského povolání

Ošetřovatelské povolání je vysoce specializovaná a mnohostranná profese, která se vyznačuje specifickými znaky, jež poukazují na nezastupitelnost ošetřovatelského týmu.

Praktické sestry / všeobecné sestry disponují hlubokými znalostmi a dovednostmi v oblasti zdravotní péče, které jsou získávány prostřednictvím specializace, tj. formálního vzdělávání, praxe a kontinuálního rozvoje v jejich profesi. Taková odbornost zahrnuje nejen klinické dovednosti, jako je podávání léků, ošetřování ran a sledování vitálních funkcí, ale také schopnost analyzovat a interpretovat zdravotnické informace, provádět ošetřovatelské diagnózy a navrhovat odpovídající intervence.

Nedílnou součástí profilu ošetřovatelského povolání je dodržování norem, etických zásad a standardů péče, které jsou charakteristické pro každé pracoviště v nemocnici. Etika hraje klíčovou roli v ošetřovatelské praxi. Zdravotnický personál se řídí principy, jako jsou respekt k důstojnosti P/K, ochrana soukromí, informovaný souhlas a zajištění rovnosti přístupu ke zdravotní péči. Tyto hodnoty jsou ukotveny v mezinárodních i národních etických kodexech, které definují standardy profesionálního chování.

Velmi důležitým znakem pro výkon zdravotnického povolání je empatie, tedy schopnost vcítění se do pocitů a potřeb P/K. Je nezbytná pro budování důvěry a efektivní komunikaci. Zdravotnický personál musí být schopen naslouchat P/K, poskytovat mu podporu a podávat vysvětlující informace srozumitelným způsobem. Komunikace zahrnuje nejen verbální interakci, ale také neverbální signály, které mohou ovlivnit P/K důvěru a pohodlí.

Při péči o P/K nese ošetřovatelský tým odpovědnost za kvalitu poskytované péče. Tato odpovědnost zahrnuje nejen klinickou praxi, ale také dodržování pracovních standardů a etických kodexů. Je důležité efektivně řešit krizové situace a činit rozhodnutí, která mohou mít zásadní dopad na zdraví P/K.

Praktická sestra / všeobecná sestra je klíčovým členem zdravotnického týmu, kde se společně podílí (ve spolupráci s lékaři, terapeuty, sociálními pracovníky a dalšími odborníky) na zajištění komplexní péče o P/K. Tato spolupráce zahrnuje sdílení informací, koordinaci péče a společné rozhodování o nejlepších postupech. Je tedy nezbytné znát ošetřovatelské postupy, umět připravit P/K k odbornému výkonu či ho edukovat o následné péči v domácím prostředí.

Důraz se klade především na oblast celoživotního vzdělávání. Vzhledem k neustálému vývoji medicínských technologií a metod je důležité, aby se ošetřovatelé pravidelně vzdělávali a aktualizovali své dovednosti. To zahrnuje účast na odborných konferencích, seminářích a certifikovaných akreditovaných kurzech, jakož i zapojení do výzkumu a publikování odborných prací (NCO NZO, on-line kurzy).

Mezi hlavní znaky ošetřovatelského povolání se řadí flexibilita, adaptabilita. Zdravotnický personál čelí různým výzvám a měnícím se situacím, a proto je schopnost rychle se přizpůsobit novým podmínkám a efektivně reagovat na změny klíčová. Tato flexibilita je zvláště důležitá v krizových situacích, jako jsou přírodní katastrofy nebo pandemie.

Schopnost pracovat s novými technologiemi, jako jsou elektronické zdravotní záznamy, diagnostické přístroje a softwarové aplikace pro sledování zdravotního stavu P/K, je v 21. století pro výkon zdravotnického povolání samozřejmostí. Důležitá je také schopnost interpretovat data z těchto systémů a použít je k informovanému rozhodování.

Praktická sestra / všeobecná sestra hraje klíčovou roli v prevenci nemocí a edukaci P/K o zdravém životním stylu. Tím pomáhá zlepšovat kvalitu života a snižovat výskyt chronických onemocnění. Edukační aktivity zahrnují přípravu informačních materiálů, vedení skupinových seminářů a individuální poradenství. Tímto způsobem lze zajistit kvalitní péči v oblasti prevence, v následné péči a při dispenzarizaci chronických nemocných.

Ošetřovatelské povolání klade důraz na bezpečnost P/K a neustálé zlepšování kvality péče prostřednictvím auditu, hodnocení a implementace nových standardů praxe. Celý ošetřovatelský tým se aktivně podílí na identifikaci rizik a zavádění preventivních opatření, ale i na inovacích v rámci rozvoje zdravotnictví v 21. století.

Shrnutí

Ošetřovatelství je klíčová složka zdravotnického systému. Přispívá k zajištění komplexní a kvalitní péče o P/K. Ošetřovatelé poskytují přímou péči a také se angažují v politických a výzkumných aktivitách, které ovlivňují budoucí směr ošetřovatelské profese.

Pojmy k zapamatování

Ošetřovatelství – samostatný vědní obor a nezávislá profese, která je součástí multidisciplinárního týmu zdravotnických odborníků.

Ošetřovatelská praxe – kvalitní komplexní péče o P/K, jak akutní, tak následná.

Holismus – celostní pojetí člověka jako osobnosti s ucelenými potřebami (biologické, duševní, spirituální).

Edukace – poučení P/K o odborném výkonu v nemocničním nebo domácím prostředí.

Standard – závazná norma pro poskytování kvalitní ošetřovatelské péče.

EBP – praxe založená na důkazech (evidence based practice).

Empatie – vcítění se do P/K (respektování P/K potřeb dle onemocnění).

Úkoly k opakování učiva

Jaké jsou základní rysy moderního ošetřovatelství?

Co to znamená holistické pojetí P/K?

K čemu slouží edukace v ošetřovatelství?

2Ošetřovatelský proces

Mgr. Kristýna Kyseláková

Ošetřovatelský proces je systematický, racionální adynamický přístup kposkytování ošetřovatelské péče, který zajišťuje individualizovaný, efektivní akomplexní přístup kP/K. Tento proces je založen na vědeckých principech apodporuje aktivní zapojení P/Kdo rozhodování ojeho zdravotní péči. Ošetřovatelský proces zaručuje, že péče je poskytována systematicky, soustavně aflexibilně sohledem na individuální potřeby P/K.

Aktuální trendy vošetřovatelském procesu zahrnují větší důraz na technologickou podporu při sběru aanalýze dat, jakož izapojení moderních informačních systémů pro dokumentaci ahodnocení péče. Dalším důležitým aspektem je posilování multidisciplinární spolupráce aintegrace nových vědeckých poznatků do každodenní praxe.

2.1Charakteristika, fáze ošetřovatelského procesu, metoda PES

Jedna zhlavních charakteristik je systematičnost. Ošetřovatelský proces se řídí přesně definovanými kroky, které zajišťují logickou posloupnost akontinuitu péče. Tato systematičnost usnadňuje sledování pokroku aefektivity vytvořených opatření.

Ošetřovatelský proces je cyklický aneustále se opakuje, což umožňuje průběžné hodnocení aúpravy ošetřovatelské péče dle aktuálních potřeb P/K.

Důležitý prvek ošetřovatelského procesu je individualizace: každý P/Kje vněm sledován jako jedinečná osobnost se specifickými potřebami, hodnotami apreferencemi, což umožňuje přizpůsobení péče konkrétním podmínkám. P/Kje aktivním partnerem vprocesu péče, což podporuje jeho autonomii, zodpovědnost za vlastní zdraví aangažovanost vrozhodovacím procesu.

Ošetřovatelský proces lze přizpůsobit různým klinickým situacím akontextům péče, od akutní péče po dlouhodobou podporu. Proces je postaven na aktuálních vědeckých poznatcích, standardech anejlepších praktikách, což zajišťuje vysokou kvalitu abezpečnost péče. Zahrnuje fyzické, psychické, sociální aduchovní aspekty péče, aby byly pokryty všechny potřeby P/K.

Fáze ošetřovatelského procesu

Ošetřovatelský proces je průběh ošetřovatelských činností, tedy způsob práce snemocným, který probíhá vurčitém logickém pořadí. Je tvořen 5 fázemi (obr.2.1):

1.posuzování (assessment)

2.stanovení ošetřovatelských diagnóz / diagnostika (diagnosis)

3.plánování (planning)

4.implementace (implementation) / realizace

5.hodnocení (evaluation)

Obr.2.1 Fáze ošetřovatelského procesu

Význam ošetřovatelského procesu

•pro P/K:

–kvalitní plánovaná péče pro uspokojení potřeb jednotlivce, rodiny či společnosti

–soustavná péče

–účast P/Kna péči

•pro sestru:

–důsledné asystematické ošetřovatelské vzdělání

–uspokojení zpráce

–odborný růst

–vyhýbání se rozporu se zákonem

–splnění odborných ošetřovatelských norem

–splnění norem akreditovaných nemocnic

■Ošetřovatelská anamnéza

Vprvní fázi ošetřovatelského procesu probíhá sběr dat ainformací oP/K, ale též posouzení kvality těchto dat. Sběr dat musí být systematický anepřetržitý (aktualizace dat oP/K– dle aktuálního zdravotního stavu).

Ošetřovatelská anamnéza je první azásadní fází ošetřovatelského procesu, která zahrnuje systematické shromažďování informací ozdravotním stavu P/K. Cílem této fáze je získat co nejkomplexnější obraz ofyzickém, psychickém, sociálním aspirituálním stavu P/K.

Metody sběru dat

•rozhovor– otevřené auzavřené otázky, které pomáhají identifikovat subjektivní problémy P/K

•pozorování– sleduje se chování, výrazy obličeje, držení těla adalší neverbální projevy

•fyzikální vyšetření– měření vitálních funkcí, kontrola fyzického vzhledu afunkčních schopností (např. mobilita, sebepéče, komunikace, kognitivní funkce adalší)

•studium zdravotnické dokumentace– přehled předchozí zdravotní historie, lékařských zpráv avýsledků laboratorních testů

Obsah anamnézy

•osobní arodinná anamnéza

•současné zdravotní problémy aobtíže

•psychosociální situace

•životní styl anávyky (strava, spánek, fyzická aktivita)

•spirituální potřeby ahodnoty

■Ošetřovatelská diagnóza

Ošetřovatelská diagnóza je druhou fází ošetřovatelského procesu, která navazuje na shromážděná data zanamnézy. Tato diagnóza identifikuje aktuální nebo potenciální zdravotní problémy P/K, které vyžadují ošetřovatelský zásah.

PES je metoda kformulaci ošetřovatelské diagnózy. Umožňuje jasné astrukturované formulování ošetřovatelských problémů apomáhá při plánování účinné péče. Název je zkratkou tří složek:

P– problém (problem)

Co je konkrétní problém P/K? (např. porucha mobility)

E– etiologie, příčina problému (etiology)

Co způsobuje daný problém? (např. příčinou je svalová slabost)

S– symptomy, příznaky (symptoms)

Jak se problém projevuje? (např. projevuje se obtížemi při chůzi asvalovou únavou)

Příklad ošetřovatelské diagnózy pomocí PES: Porucha mobility vdůsledku svalové slabosti projevující se obtížemi při chůzi asvalovou únavou.

Formulace ošetřovatelské diagnózy

•analýza dat– identifikace vzorců aodchylek ve shromážděných informacích

•stanovení diagnózy– použití standardizované terminologie, např. podle klasifikace NANDA-I(North American Nursing Diagnosis Association– International)

•struktura diagnózy– diagnóza se často formuluje ve formátu „problém–příčina–důkazy“ (např. riziko pádů související se slabostí dolních končetin aprojevující se nejistou chůzí)

Typy ošetřovatelských diagnóz

•aktuální diagnózy– popisují aktuální zdravotní problémy či potřeby P/K

•rizikové diagnózy– identifikují potenciální problémy, které mohou nastat, pokud nebudou přijata preventivní opatření

•diagnózy zaměřené na zdraví (jedná se oedukační diagnózy)– identifikují oblasti, kde P/Kprojevuje zájem ozlepšení svého zdraví

Kvalitně provedená ošetřovatelská anamnéza apřesná formulace ošetřovatelské diagnózy jsou základem efektivní péče. Pomáhají zdravotnickým pracovníkům lépe porozumět potřebám P/K, stanovit priority péče anavrhnout individuální plán ošetřování, který podporuje rychlejší rekonvalescenci azvyšuje kvalitu života P/K.

■Stanovení cílů ošetřovatelské péče

Stanovení cílů ošetřovatelské péče je třetí fází ošetřovatelského procesu. Cíle představují konkrétní aměřitelné výsledky, kterých by mělo být dosaženo prostřednictvím ošetřovatelských intervencí. Tyto cíle pomáhají směrovat péči ahodnotit její účinnost.

Charakteristiky správně stanovených cílů

•specifičnost– cíl musí být jasně definovaný azaměřený na konkrétní problém

•měřitelnost– cíl musí být kvantifikovatelný, aby bylo možné posoudit dosažení výsledků

•dosažitelnost– cíl by měl být realistický sohledem na aktuální stav P/K

•relevantnost– cíl by měl mít význam pro zdravotní stav akvalitu života P/K

•časové ohraničení– cíl by měl mít stanovený termín, dokdy má být dosažen

Typy cílů

•krátkodobé cíle– zaměřené na dosažení výsledků vřádu hodin nebo dní (např. P/Kzvládne samostatně vstát zlůžka do 48 hodin)

•dlouhodobé cíle– zaměřené na dlouhodobé zlepšení zdravotního stavu (např. P/Kdosáhne stabilní hladiny krevního cukru během tří měsíců)

Příklad stanovení cíle

Ošetřovatelská diagnóza: Riziko dekubitů související somezenou mobilitou.

Cíl péče: P/Knebude mít známky poškození kůže po dobu hospitalizace.

Správné stanovení cílů ošetřovatelské péče umožňuje efektivní plánování intervencí azajišťuje měřitelnost výsledků. Pomáhá zdravotnickým pracovníkům sledovat pokrok P/K, upravovat péči podle aktuálních potřeb ahodnotit účinnost poskytovaných služeb.

■Plánování ošetřovatelských intervencí

Plánování ošetřovatelských intervencí je čtvrtou fází ošetřovatelského procesu. Vtéto fázi se na základě stanovených diagnóz acílů vypracovává konkrétní plán péče, který zahrnuje specifické kroky kdosažení požadovaných výsledků.

Plán by měl být SMART, atedy:

•Specifický

•Měřitelný

•Akceptovatelný

•Realistický

•Termínovaný

Příklad SMART plánování:

•Specifický: Snížit bolest pacienta po operaci.

•Měřitelný: Bolest bude snížena z8/10 na 3/10 podle vizuální analogové škály.

•Akceptovatelný: Pacient bude zapojen do léčby, bude souhlasit sanalgetiky anefarmakologickými metodami (polohování, dechová cvičení).

•Realistický: Snížení bolesti je dosažitelné podáním léků arelaxačními technikami.

•Termínovaný: Do 24 hodin po operaci.

➡ SMART cíl: Do 24 hodin po operaci bude bolest pacienta snížena z8/10 na 3/10 pomocí analgetik anefarmakologických metod (polohování, dechová cvičení).

Definice ošetřovatelských intervencí: Ošetřovatelské intervence jsou cílené činnosti prováděné zdravotnickým personálem scílem zlepšit zdravotní stav P/Knebo předcházet komplikacím.

Typy ošetřovatelských intervencí

•nezávislé intervence– aktivity, které sestra provádí samostatně na základě své odbornosti (např. edukace P/K, monitorování vitálních funkcí)

•závislé intervence– aktivity prováděné na základě lékařských předpisů (např. podávání léků, aplikace infuzí)

Plánování intervencí

•prioritizace problémů– určení, které problémy vyžadují okamžitou pozornost akteré lze řešit později

•výběr vhodných intervencí– výběr intervencí, které jsou nejúčinnější pro dosažení stanovených cílů

•individualizace péče– přizpůsobení intervencí specifickým potřebám apreferencím P/K

Příklad plánování intervencí:

Ošetřovatelská diagnóza: Riziko pádů související se slabostí dolních končetin.

Cíl péče: P/Knebude mít žádný pád během hospitalizace.

Intervence: nezávislá– edukace P/Kobezpečném pohybu po pokoji,

závislá– aplikace podpůrných pomůcek dle lékařského předpisu,

kolaborativní– konzultace sfyzioterapeutem ohledně rehabilitačního plánu.

■Hodnocení ošetřovatelského procesu

Zhodnocení je pátou fází ošetřovatelského procesu. Je to komplexní proces, který lze rozdělit do šesti fází.

Vyhodnocovací proces ošetřovatelské péče (6 fází)

1.Stanovení výsledných kritérií: Určení specifických kritérií, která slouží kposouzení, zda byly dosaženy stanovené cíle péče.

2.Získání údajů podle stanovených kritérií: Shromáždění potřebných údajů na základě předem definovaných kritérií pro hodnocení výsledků ošetřovatelské péče.

3.Porovnání ošetřovatelských činností svýsledky uP/K: Porovnání provedených ošetřovatelských činností sdosaženým stavem P/K. Tento krok umožňuje posoudit, zda ošetřovatelské intervence vedly kpožadovaným změnám.

4.Kontrola plánu ošetřovatelské péče P/K

–Cíl byl splněn: Problém byl vyřešen, diagnóza byla odstraněna.

–Cíl nebyl splněn: Ipřesto, že cíl byl splněn, problém přetrvává.

–Cíl nebyl dosažen: Pokud cíl nebyl splněn, je nutné přehodnotit plán péče adiagnózu.

–Při částečném splnění nebo nesplnění cíle je nutné přehodnotit: diagnostické závěry, stanovení nových cílů, plánování další péče.

5.Úprava apřizpůsobení ošetřovatelského plánu: Pokud se rozhodneme pro změnu plánu péče, měli bychom se držet následujícího postupu:

–Do ošetřovatelské dokumentace zaznamenáme nově zjištěné údaje (doporučuje se barevně odlišit apřidat datum).

–Na základě nových údajů stanovíme nové diagnózy, které opět označíme datem.

–Na základě těchto diagnóz stanovení nových priorit, cílů avýsledných kritérií (označených datem).

–Na základě nových diagnóz acílů přepracujeme plán péče.

–Očekávané výsledky musí odrážet změny vplánu péče, aproto je třeba je upravit (staré výsledky je nutné zrušit).

–Tento proces je klíčový pro neustálé zlepšování kvality péče azajištění, že ošetřovatelská intervence je vždy přizpůsobena aktuálním potřebám P/K.

6.Ošetřovatelská dokumentace, záznam

Ošetřovatelská dokumentace zahrnuje všechny písemné nebo elektronické záznamy týkající se zdravotního stavu P/K, ošetřovatelských diagnóz, prováděných zákroků, podaných léků, reakcí P/Kna léčbu adalší relevantní informace.

Dokumentace je nezbytná:

•pro komunikaci mezi zdravotníky– ošetřovatelská dokumentace slouží jako nástroj pro efektivní komunikaci mezi členy zdravotnického týmu. Díky pečlivě vedeným záznamům mohou lékaři, sestry adalší specialisté sledovat stav P/K, upravovat plány péče akoordinovat léčbu.

•pro sledování průběhu ošetřovatelského procesu– dokumentace umožňuje monitorovat vývoj P/Kzdravotního stavu aúčinnost ošetřovatelských zásahů. Umožňuje také zhodnotit, zda plánované cíle péče byly splněny, nebo zda je potřeba úprava léčebného plánu.

•zprávních důvodů– ošetřovatelská dokumentace má také důležitý právní význam. Vpřípadě jakékoli sporné situace může sloužit jako důkaz oprovedené péči arozhodnutích ošetřujícího personálu. Kvalitní asprávně vedené záznamy mohou chránit zdravotnický personál před právními následky.

•pro evidování informací pro analýzu avýzkum– dokumentace může být také cenným zdrojem informací pro klinické hodnocení avýzkum voblasti ošetřovatelství. Umožňuje sledování trendů, analýzu účinnosti ošetřovatelských intervencí amůže sloužit kdalšímu zlepšení péče.

■Záznam vošetřovatelské dokumentaci

Záznamy vošetřovatelské dokumentaci by měly být přesné, pravdivé, úplné aaktuální. Měly by obsahovat:

1.identifikační údaje P/K– jméno, věk, diagnóza, datum hospitalizace adalší identifikační informace

2.zdravotní stav P/K– subjektivní aobjektivní hodnocení, poznatky zfyzikálního vyšetření adiagnostických testů

3.plán péče– stanovení ošetřovatelských cílů aintervencí na základě zjištěného zdravotního stavu P/K

4.provedené ošetřovatelské zákroky– podrobný popis provedených procedur, podaných léků, změn vterapii adalších opatření

5.reakce P/Kna péči– pozorování azhodnocení účinnosti ošetřovatelských zásahů, reakce na léčbu, změny zdravotního stavu

6.doporučení aplán do budoucna– záznam oplánovaných krocích, které je třeba vbudoucnu realizovat, aodoporučeních pro další ošetřovatelský tým

Každý záznam by měl být datován apodepsán, aby byla zajištěna jeho právní platnost amožnost sledování zodpovědnosti. Dokumentace musí být uchovávána vsouladu splatnými předpisy oochraně osobních údajů aozdravotní péči.

Kvalitní ošetřovatelská dokumentace je základním nástrojem pro zajištění bezpečné, efektivní akvalitní péče oP/K, ato jak vakutních, tak vdlouhodobých zdravotnických zařízeních.

2.2Potřeby P/K, jejich dělení

Porozumění potřebám P/Kje základem kvalitní ošetřovatelské péče. Každý P/Kje jedinečný, aproto je důležité přistupovat kidentifikaci auspokojování jeho potřeb individuálně. Správné rozpoznání potřeb nejen zlepšuje kvalitu péče, ale také přispívá krychlejší rekonvalescenci avyšší spokojenosti P/K.

Potřeby P/Kvošetřovatelství lze definovat jako fyzické, psychické, sociální aspirituální požadavky, které jsou nezbytné pro udržení zdraví, pohody akvality života. Tyto potřeby se mohou měnit vzávislosti na zdravotním stavu, věku, životních okolnostech aindividuálních preferencích P/K.

2.2.1Dělení potřeb P/K

Potřeby P/Kvošetřovatelství se obvykle dělí do několika základních kategorií.

1.Fyziologické potřeby

–dýchání

–příjem potravy atekutin

–vylučování

–spánek aodpočinek

–osobní hygiena

–regulace tělesné teploty

2.Bezpečnostní potřeby

–fyzická bezpečnost (ochrana před úrazy ainfekcemi)

–psychická bezpečnost (stabilní prostředí, jistota apředvídatelnost)

–sociální zabezpečení (zajištění základních životních potřeb)

3.Sociální potřeby

–láska asounáležitost

–komunikace ainterakce sostatními

–podpora rodiny apřátel

4.Psychologické potřeby

–sebeúcta arespekt

–pocit hodnoty auznání

–možnost seberealizace

5.Spirituální potřeby

–smysl života avíra

–možnost duchovního vyjádření

–podpora při hledání naděje asmíření

2.2.2Hierarchie potřeb

Maslowova hierarchie potřeb je často používána kpochopení prioritizace potřeb P/K. Podle této teorie jsou fyziologické potřeby na nejnižší úrovni amusí být uspokojeny jako první. Teprve poté je možné se zaměřit na vyšší úrovně potřeb, jako jsou bezpečnost, láska, uznání aseberealizace.

2.2.3Identifikace auspokojování potřeb

Identifikace potřeb P/Kvyžaduje komplexní přístup, který zahrnuje:

•pozorování– sledují se fyzické apsychické známky P/K

•rozhovor– aktivní naslouchání, pokládání otevřených otázek

•hodnocení– používání standardizovaných nástrojů pro hodnocení potřeb

•individuální plánování péče– vytvářejí se plány péče na základě zjištěných potřeb

Porozumění auspokojování potřeb P/Kje klíčové pro poskytování kvalitní ošetřovatelské péče. Ošetřovatelé by měli být schopni rozpoznat různé typy potřeb apřizpůsobit péči tak, aby byla co nejefektivnější aP/Kpřinášela pocit bezpečí apohody.

2.2.4Formy azpůsoby získávání informací onemocném

Vošetřovatelství je klíčové získat co nejpřesnější informace oP/K, aby byla zajištěna kvalitní aindividuální péče. Informace lze získávat různými způsoby, které lze rozdělit na metody formální ametody neformální.

Formy získávání informací

Pro získávání informací nám jako zdroj poslouží P/K, ale také rodinní příslušníci, dále též výsledky zproběhlých vyšetření či předchozí zprávy ohospitalizaci P/K.

Primární zdroje– pacient/klient je hlavní anejdůležitější zdroj informací (pokud je schopen komunikovat)

Sekundární zdroje

•rodina ablízcí P/K– důležité udětí, seniorů, P/Kvbezvědomí nebo sporuchami komunikace

•zdravotnický personál– lékaři, všeobecné sestry, praktické sestry, fyzioterapeuti, sociální pracovníci

•zdravotnická dokumentace– anamnéza, laboratorní výsledky, lékařské zprávy, medikace, ošetřovatelské záznamy

•technické amonitorovací přístroje– EKG, monitor vitálních funkcí, měření krevního tlaku, glykemie apod.

Způsoby získávání informací

Pozorování (observace)– metoda, při které zdravotník sleduje P/Kajeho chování. Vhodné pro P/K, kteří nejsou schopni komunikovat (bezvědomí, děti, senioři sdemencí). Sledují se fyzické projevy (bledost, cyanóza, dechová frekvence, postavení těla, mimika, řeč). Hodnotí se ipsychické asociální aspekty (emoční stav, interakce sokolím).

Rozhovor (interview, anamnéza)– cílená komunikace mezi sestrou aP/Knebo jeho rodinou.

•strukturovaný rozhovor– přesné otázky podle daného schématu (např. při příjmu P/K)

•polostrukturovaný rozhovor– částečně vedený otázkami, ale ponechává prostor pro P/Kodpovědi

•nestrukturovaný rozhovor– volná konverzace, kdy P/Ksdílí informace spontánně

Sestra by měla používat otevřené otázky (např. Jak se dnes cítíte?) iuzavřené otázky (např. Máte bolesti?).

Fyzikální vyšetření– jedná se opřímé vyšetření P/K, které zahrnuje:

•inspekci (pohledem)– barva kůže, otoky, deformity, mimika, jizvy

•palpaci (pohmatem)– zjišťování teploty kůže, bolestivosti, napětí svalů

•perkusi (poklepem)– poslech zvuku při poklepání na určitou oblast (např. břicho, plíce)

•auskultaci (poslechem)– pomocí fonendoskopu (dechové asrdeční šelesty, střevní peristaltika)

•vyšetření per rectum (vyšetření konečníku), event. per vaginam (vaginální vyšetření)

Analýza zdravotnické dokumentace– získávání informací ze zdravotnických záznamů: lékařské zprávy, laboratorní výsledky, zobrazovací metody (RTG, CT, MRI), medikace– jaké léky P/Kužívá ajak na ně reaguje, dřívější hospitalizace, operace, alergie, diagnózy.

Konzultace sostatnímiodborníky– pro doplnění kvalitních informací může sloužit tzv. konzilium– multidisciplinární spolupráce např. slékaři (stanovení diagnózy, léčba), fyzioterapeuty (rehabilitační plán), nutričními terapeuty (dieta, výživa), sociálními pracovníky (domácí péče, sociální podpora).

2.3Standardy ošetřovatelské péče

Standardy ošetřovatelské péče jsou závazné normy apostupy, které zajišťují kvalitní, bezpečnou ajednotnou péči oP/K. Slouží jako měřítko kvality apomáhají zdravotnickému personálu poskytovat systematickou aefektivní péči. Významem standardů ošetřovatelské péče je, že nám zajišťují jednotnost péče, tedy skutečnost, že každý P/Kdostane stejně kvalitní péči. Zaměřují se na minimalizaci rizika– snižují možnost chyb vpéči oP/K. Velmi napomáhají při kontrole ahodnocení kvality poskytovaných služeb. Poslouží jako podklad pro vzdělávání zdravotnického personálu. Chrání P/Kizdravotníka– definují odpovědnosti akompetence.

2.3.1Druhy standardů ošetřovatelské péče

Obecné standardy: platí pro všechny zdravotnické instituce aoddělení. Určují základní principy ošetřovatelské péče, hygienické postupy, bezpečnostní pravidla, komunikaci sP/Katd.

Specifické standardy: jsouzaměřeny na konkrétní oblasti péče (standard péče oP/Ksdekubity, péče opacienta po operaci, péče odiabetika).

Klinické standardy: týkají se specifických onemocnění azdravotních stavů (péče opacienta sinfarktem myokardu, pooperační péče, péče opacienta scévní mozkovou příhodou).

Standardy procesů: popisují konkrétní postupy při ošetřovatelských činnostech (aplikace injekcí, odběr biologického materiálu, podávání léků, zavádění močového katetru).

2.3.2Struktura standarduošetřovatelské péče

Každý standard obsahuje:

1.Název standardu– např. Péče opacienta srizikem vzniku dekubitů.

2.Cíl standardu– co má být dosaženo (např. prevence vzniku proleženin).

3.Indikace– ukoho se standard používá (např. imobilní pacienti, senioři).

4.Odpovědnost zdravotníků– kdo provádí jaké úkony.

5.Postup (metodika péče)– podrobný popis kroků péče.

6.Kritéria hodnocení– jak poznáme, že péče byla správně provedena.

7.Dokumentace– kde ajak se péče zaznamenává.

Dva příklady standardů ošetřovatelské péče

Název standardu: Prevence aošetření dekubitů

Cíl: minimalizovat riziko vzniku dekubitů urizikových P/K

Indikace: dlouhodobě ležící pacienti, senioři, pacienti sporuchou mobility

Postup: každé 2 hodiny změna polohy P/K, použití antidekubitních matrací, hydratace pokožky apravidelná hygiena

Hodnocení: žádné nové dekubity, stabilizace stávajících lézí

Název standardu: Péče oP/Kskatetrem

Cíl: zabránit infekcím močových cest

Indikace: P/Ksmočovou retencí, po operacích

Postup: aseptická technika při zavádění katetru, denní hygiena močového ústí, kontrola množství abarvy moči

Hodnocení: P/Knemá známky infekce, katetr je správně funkční

2.3.3Implementace akontrola standardů

Standardy slouží kpravidelnému školení zdravotnického personálu, ale také pro zvyšování kvality péče ve zdravotnickém zařízení. Jde rovněž ovzájemnou výměnu zkušeností anových poznatků napříč obory.

2.4Audit aměřicí techniky

Audit aměřicí techniky jsou nezbytnými nástroji pro hodnocení azajištění kvality ošetřovatelské péče. Pomáhají zjistit, jak dobře je péče poskytována, zda splňuje stanovené standardy, aidentifikovat oblasti pro zlepšení.

2.4.1Audit

Audit vošetřovatelské péči je systematické hodnocení poskytované péče aprocesů scílem zajistit, aby byly vsouladu spředem stanovenými standardy, pokyny anormami. Může se zaměřovat na různá témata, jako je kvalita péče, bezpečnost P/K, efektivnost léčby aspráva zdravotních informací. Výsledkem správně provedeného auditu má být implementace změn– provedení opatření na základě zjištěných výsledků, areaudit– provedení následného auditu pro ověření účinnosti změn.

Druhy auditu

Interní audit se provádí uvnitř organizace (např. nemocnice, zdravotnické zařízení).

Jeho cílem je zhodnotit, jak personál dodržuje vnitřní směrnice astandardy ošetřovatelské péče (např. kontrola správného podávání medikace nebo preventivní péče oP/Ksrizikem dekubitů).

Externí audit se provádí prostřednictvím nezávislých externích osob (např. akreditované agentury, odborníci). Posuzuje se, jak dané zařízení splňuje národní nebo mezinárodní standardy aprávní předpisy (např. posuzování kvality ošetřovatelské péče vrámci akreditace nemocnice).

Klinický audit se zaměřuje na konkrétní klinické aspekty péče (např. péče opacienty po operacích, kontrola infekcí).

Procesní audit má za úkol zkoumat, jak jsou vykonávány určité procesy nebo procedury ve zdravotní péči (např. kontrola procesu příjmu P/K, administrativního zpracování dokumentace nebo správného postupu při aplikaci injekcí).

Fáze auditu

Audit se skládá zjednotlivých kroků, vkaždém kroku je proces či zdravotnický personál testován.

Plánování auditu znamená určení cíle, oblasti auditu, metodiky aodpovědných osob.

Shromažďování dat znamená sběr informací zdokumentace, zrozhovorů spersonálem apozorování péče.

Analýza dat je vyhodnocení shromážděných informací ajejich porovnání snormami nebo standardy.

Zpráva oauditu

Zpráva prezentuje výsledky, identifikuje silné aslabé stránky, stanovuje doporučení pro zlepšení.

2.4.2Měřicí techniky vošetřovatelské péči

Měřicí techniky se používají kzískávání kvantitativních akvalitativních dat, která jsou potřebná pro hodnocení výkonu akvality ošetřovatelské péče.

Kvantitativní měřicí techniky

Tyto techniky jsou založeny na číselných údajích aměřeních, které je možné vyjádřit ve formě čísel.

1.Měření vitálních funkcí: krevní tlak, tepová frekvence, dechová frekvence, teplota, saturace periferní krve kyslíkem (SpO₂).

2.Měření množství příjmu avýdeje tekutin (bilance): sleduje se množství přijatých avyloučených tekutin (moč, zvratky, průjem), což pomáhá identifikovat poruchy funkce ledvin nebo problémy shydratací/dehydratací.

3.Měření tělesné hmotnosti avýšky: pomáhá hodnotit stav výživy P/K, sledovat přírůstek nebo úbytek hmotnosti, což může naznačovat např. podvýživu nebo jiný zdravotní problém.

4.Měření laboratorních hodnot: hladiny glukózy vkrvi, cholesterol, krevní obraz, zánětlivé markery.

5.Sběr aanalýza dat omedikaci: záznamy olécích, jejich dávkování, vedlejších účincích, případně chybách vaplikaci léčiva.

Kvalitativní měřicí techniky

Tyto techniky se zaměřují na kvalitativní aspekty ošetřovatelské péče, jako je subjektivní vnímání P/K, emoční stav nebo spokojenost spéčí.

1.Dotazníky aprůzkumy spokojenosti P/K: P/Kjsou předkládány dotazníky nebo jsou prováděny rozhovory kzískání zpětné vazby okvalitě péče.

2.Sebehodnocení personálu: personál provádí sebehodnocení svých dovedností aznalostí, což pomáhá identifikovat oblasti pro zlepšení.

3.Rozhovory sP/Kajejich rodinami: subjektivní hodnocení P/Kajejich rodinných příslušníků ohledně jejich zkušeností spéčí.

4.Pozorování chování P/K: sledování reakce P/Kna léčbu, jejich emoční stav asociální interakce.

Pojmy kzapamatování

Ošetřovatelský proces– systematický cyklický proces pro zajištění komplexní akvalitní péče oP/Kajeho potřeby.

PES– jednoduchý nástroj pro tvoření ošetřovatelské diagnózy.

Anamnéza– zjišťuje údaje opředchorobí.

SMART–plán ošetřovatelských intervencí.

Ošetřovatelská diagnóza– identifikuje zdravotní problém, který vyžaduje ošetřovatelský zásah.

NANDA-I– souborný přehled (klasifikace) ošetřovatelských diagnóz.

Intervence– činnosti, jež vedou kuspokojení potřeb P/K, které praktická sestra / všeobecná sestra vykonává dle svých kompetencí.

Ošetřovatelská dokumentace– právní nástroj, záznam oprůběhu hospitalizace.

Audit– kontrolní činnost kdodržování plnění standardů ošetřovatelské péče.

Table of Contents

Seznam použitých zkratek

Úvod

1 Ošetřovatelství

1.1 Charakteristika a základní rysy moderního ošetřovatelství

1.1.1 Charakteristika moderního ošetřovatelství

1.1.2 Základní rysy moderního ošetřovatelství

Shrnutí

1.2 Znaky ošetřovatelského povolání

Shrnutí

2 Ošetřovatelský proces

2.1 Charakteristika, fáze ošetřovatelského procesu, metoda PES

Fáze ošetřovatelského procesu

2.2 Potřeby P/K, jejich dělení

2.2.1 Dělení potřeb P/K

2.2.2 Hierarchie potřeb

2.2.3 Identifikace a uspokojování potřeb

2.2.4 Formy a způsoby získávání informací o nemocném

Formy získávání informací

Způsoby získávání informací

2.3 Standardy ošetřovatelské péče

2.3.1 Druhy standardů ošetřovatelské péče

2.3.2 Struktura standardu ošetřovatelské péče

Dva příklady standardů ošetřovatelské péče

2.3.3 Implementace a kontrola standardů

2.4 Audit a měřicí techniky

2.4.1 Audit

Druhy auditu

Fáze auditu

Zpráva o auditu

2.4.2 Měřicí techniky v ošetřovatelské péči

Kvantitativní měřicí techniky

Kvalitativní měřicí techniky