Všem, kterých se to týká. I tobě.

Copyright © Martina Malinová, 2025

ISBN 978-80-207-2277-5

Tělo člověka

tělo je krajina protestu

tělo je prostor smíření

prsa jsou oblá a měkká

pokouším se je políbit

být sama sobě matkou

fantazie a smíšené vzpomínky

plastová panenka na zpětném zrcátku

houpe se a do kabiny náklaďáku

vchází otcovská figura

na konci úzké chodby se zeleným linoleem

jím párky a písek

šestiletá hlava ponořená do kočičí mísy

žvýkám krysí ocásky

zatímco narcistická matka

vykrádá mé dětství

prsa jsou oblá a těžknou

plazíš se ochutnat mléko

vysát ženu život píseň

kost

narodila jsem se opičím dětem

navlékly si orangutaní křídla

k sepisování dlouhých dopisů

sešily dveře křídou tak moc chtějí být samy

vytahují staré matrace zpod košile

jsou slušně vychované

jako všechny orangutaní smečky

pokorně převlékají pralesy sbírají avokáda

a sázejí své děti do malých květináčů

sundaly sametovou kůži z hlavy

už neví jak se píše ani komu

celé roky

skládají matrace na sebe jako tenká mléčná skla

budou mít opičí děti vykrmené avokádem

děti v barvě citrínu a popela

budou mít olejnaté pecky zaklíněné v tělech

gravitace selže pokud si vzpomenou

na malé kokosy které shazovaly když došla voda a trpělivost

na nic se neptej

zatřes orangutaními křídly

jdi dovnitř

zůstaň

letadla budou létat

jsem žena

z mých prsou teče mléko

uprostřed noci jsem vyvrtala

hlubokou díru do svojí vagíny

abyste mnou mohli pronikat

opravit mě přestavět

jsem žena

myslím že letadla létají na emoce

vodu do třetího patra ženou potrubní elfové

můj plynový kotel je ohříván sluncem

a jističe nade dveřmi jsou tlačítka

způsobující mužské orgasmy

jsem žena

když zmizím

nic se nestane

letadla budou létat

potácíme se nocí

z jednoho kyslíkového baru do druhého

dvě hlavy přitažené k hrudníku

vydechujeme si vzájemně

do úst miliony mikroplastů

nikdo se neptá jak ses sem dostal

ale všichni říkají

že dostat se z toho

je tvá zodpovědnost

padají ze mě trsy vlasů

to je nemoc tělo stáří

a síla mého otce

kterou se mi ještě nepodařilo ovládnout

lidé se otáčejí

z lítosti ze zvyku nebo náhodou

zvykám si neotáčet se