Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.
Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Mgr. Klaudie Němečková
doc. PhDr. Bc. Alena Hricová, Ph.D.

Duševní zdraví školních dětí

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 10 135. publikaci

Recenzovali:
Mgr. Bohdana Břízová, Ph.D.
Mgr. Jan Hynek, Ph.D.

Realizace obálky Antonín Plicka
Sazba a zlom Jan Šístek
Formát ePub Jan Šístek
Odpovědná redaktorka Andrea Černá
Počet stran 144
První vydání, Praha 2025

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2025
Cover Photo © Freepik, vytvořeno pomocí AI

ISBN 978-80-271-8063-9 (ePub)
ISBN 978-80-271-8062-2 (pdf)
ISBN 978-80-271-5370-1 (print)

KATALOGIZACE V KNIZE - NÁRODNÍ KNIHOVNA ČR

Němečková, Klaudie

Duševní zdraví školních dětí / Klaudie Němečková, Alena Hricová. -- Vydání 1.. -- Praha : Grada, 2025. -- 1 online zdroj. -- (Pedagogika)

Obsahuje bibliografie

ISBN 978-80-271-8063-9 (online ; ePub)

* 316.346.32-053.5 * 613.86 * 159.97 * 616.89-008 * 316.614.5 * 37.064 * (048.8) * (0.034.2:08)

– děti školního věku

– duševní zdraví

– duševní poruchy

– psychologie rodiny

– klima školy

– monografie

– elektronické knihy

613 - Hygiena. Lidské zdraví [14]

Nám lidem s psychickými problémy je těžké pomoci. Hlavu za nás ovládá nemoc, a dokud si člověk sám neuvědomí, že je něco špatně, nikdo mu to do hlavy nedostane. Hlavní je žít teď a tady! Nevyčítat si to, že jsem si toho nevšiml/a dřív, a pomoct nemocnému. Pokud si všimnete, že má dítě jakékoli psychické problémy, nebo se vám s tím svěří, rozhodně to neberte na lehkou váhu. Nechceme slyšet větu „Prosím tě, kde ty jsi na tohle přišla? Však jsi mladá, nemáš žádný problémy“, ale chceme podporu a pomoc. Nevyšilujte a zkuste zachovat co nejvíc klid. Uklidněte své dítě či dítě, které se vám svěří, že to chápete, a poskytněte mu jakoukoli možnost pomoci. Pomocí nemusí být hned volat psychologovi, ale třeba si jen sednout a promluvit si o tom, jak a proč se tak cítí. Hlavní je mluvit. Do ničeho netlačit. Nechce se svěřit, nechce k doktorovi, nechce se nechat hospitalizovat, tak nechce a vy ho rozhodně do ničeho nenuťte. Může to totiž vyvolal opak toho, co chceme, a místo řešení problému se nám dítě uzavře a spadne do nemoci ještě víc. My postupem času pochopíme, že to myslíte dobře, ale nechoďte na to příliš hrubě.

Nany, 16 let

Vytvářejte prosím pro děti bezpečné místo, na které se budou moci beze strachu obrátit. Na tom vlastně záleží nejvíc, protože jak se říká: „Ve dvou se to lépe táhne.“

Anet, 18 let

Říká se, že zdraví máme jenom jedno. Já si to ale nemyslím. Ve skutečnosti máme zdraví dvě – psychické a fyzické. Často se setkávám s tím, že jak pedagogové, tak rodiče hledí pouze na to, co je vidět, na fyzickou stránku dítěte. Je od nich samozřejmě moc hezké a pozorné, že se starají, ale ne vždy pohlížejí na to, jak se dítě cítí uvnitř. Studovala jsem pedagogickou střední a chvíli i pedagogickou vysokou školu, proto vím, že učitelé se daleko více zaměřují na výkon než na psychickou pohodu, a vím, co takový tlak dokáže udělat se žáky. Stejně tak rodiče – málokdo se zeptá svého syna nebo dcery „Jak se máš?“ s tím, že jej opravdu zajímá, jak se dítě cítí. Spíše to berou jako frázi, tolikrát opakovanou otázku, že už ani neočekávají odpověď. Nespokojte se s odpovědí „dobrý“, nevíte, kolik významů v sobě toto slovo může skrývat. Kolikrát jste sami odpověděli „dobrý“, aniž byste to tak mysleli? Mentální zdraví je stejně důležité jako to fyzické a možná i důležitější. Navzájem se ovlivňují. Rány na duši se většinou hojí déle než rány na těle. Chce to daleko víc péče, lásky a času. Čím později si všimnete, že vašemu blízkému není dobře po psychické stránce, tím déle bude trvat, než se vše zase srovná. Proto se, moc vás prosím, upřímně zajímejte o své blízké. To, že se necítí dobře, nemusí být na první pohled vidět. Proto se ptejte. Vyzvídejte, ale netlačte na ně. I když se vám nebudou chtít svěřit, buďte pro ně oporou. Darujte jim pozornost a lásku, kterou jste sami potřebovali, když vám nebylo nejlíp. Buďte těmi, kdo vám tolik chyběli, když jste sami spadli na dno. Děti hned neodsuzujte a nezlobte se na ně za špatné chování. Co když se přejídá proto, že tím tlumí stres? Co když v lavici usíná, protože strávil další probdělou noc? Zkrátka jděte a dejte jim vědět, že na své problémy nejsou samy. Že i dospělí mohou chápat jejich strasti. Ani nevíte, kolik neštěstí dokážete předejít i malou kapkou podpory, porozumění a upřímného zájmu.

Kateřina, 19 let

Úvod

Každé dítě má právo na šťastné dětství, ale péče o duševní zdraví zůstává často ve stínu jiných potřeb. V moderní společnosti je kladen velký důraz na výkon, výsledky a viditelné úspěchy, zatímco jemné signály, které naznačují, že dítě může potřebovat emocionální podporu, bývají snadno přehlíženy. Přitom duševní zdraví hraje zásadní roli v tom, jak dítě zvládá každodenní situace, buduje vztahy s okolím, čelí překážkám a postupně se rozvíjí v dospělou osobnost.

V posledních letech navíc dochází k alarmujícímu nárůstu obtíží spojených s duševním zdravím dětí a mladistvých. Tento trend klade stále větší nároky na odborné služby, avšak dostupnost péče je nedostatečná. Nedostatek dětských odborníků, jako jsou psychiatři a psychologové, znamená, že mnohé děti a jejich rodiny musí na odbornou pomoc čekat neúměrně dlouho. Tato situace nejen komplikuje včasné řešení problémů, ale může vést i k jejich prohlubování, což ještě více zdůrazňuje potřebu systematické podpory změn.

Pro mnoho rodičů i pedagogů je však téma duševního zdraví stále obestřeno nejistotou. Jak rozpoznat první signály, že něco není v pořádku? Jak dítěti pomoci vyjádřit své pocity? A co dělat, když si dítě samo o pomoc neřekne? Odpovědi na tyto otázky často nebývají zřejmé, což může vést k pocitům bezmoci a frustrace.

Tato příručka vznikla s cílem poskytnout informace, které mohou pomoci všem, kdo se chtějí zapojit do podpory duševního zdraví dětí. Zároveň zdůrazňuje, že základem této podpory není odborné vzdělání v psychologii, ale ochota naslouchat, porozumět a vytvořit bezpečné prostředí, ve kterém se dítě bude cítit přijímáno a milováno.

V úvodních kapitolách se zaměříme na pochopení základních principů duševního zdraví u dětí, na to, jaké faktory ho ovlivňují a proč je důležité jej chránit od raného věku. Další kapitoly nabídnou praktické návody, jak komunikovat s dětmi o jejich pocitech, jak si všímat drobných signálů naznačujících problémy a jak postupovat, pokud zjistíte, že dítě potřebuje odbornou pomoc. Rovněž zde najdete inspiraci, jak budovat prostředí, které podporuje psychickou pohodu, a to jak doma, tak ve škole.

Podpora duševního zdraví dětí je nejen prevencí vážnějších problémů v budoucnu, ale také způsobem, jak děti naučit vnímat vlastní emoce, chápat jejich význam a budovat zdravé vztahy s okolním světem. Taková dovednost je nejen zásadní k osobní spokojenosti, ale také k úspěšnému a naplněnému životu.

Rodiče i pedagogové mají v tomto ohledu jedinečnou roli. Právě jejich podpora, trpělivost a empatie mohou mít zásadní dopad na to, jak se dítě vyrovnává s výzvami nynějšího světa. Každý z nás může hrát svou roli – a tato příručka je tu proto, aby vás v tom podpořila.

1.Duševní zdraví dětí

1.1Vymezení dětí amladistvých

Dětství adospívání zahrnují různé fáze lidského vývoje od narození po dospělost. Světová zdravotnická organizace (WHO) definuje dětství obvykle do 10 let věku, dále adolescenci od 10 do 19 let (WHO, 2022).

Periodizace dětského věku se obvykle kategorizuje na:

•novorozenec– od narození do 28. dne života;

•kojenec– od 29. dne života do dne prvních narozenin;

•batole– 1. až 3. rok života;

•předškolák– 3. až 6. rok života;

•školák– od 6. roku života;

•dospívající– období mezi počátkem dospívání adospělostí (Vacušková et al., 2003; Vágnerová & Lisá, 2021).

Psychomotorický vývoj lidského jedince popisují různé školy asměry, například teorie Freuda, Eriksona, Piageta, Mahlerové.

Novorozenecké období je klíčovou fází, kdy se dítě adaptuje na nové prostředí mimo dělohu. Během tohoto času se rozvíjejí základní reflexy asmysly, které jsou nezbytné pro přežití apoznávání světa. Matka hraje vtomto procesu zásadní roli nejen pro fyzické potřeby dítěte, ale také podporuje jeho emocionální apsychický vývoj. Silný abezpečný vztah smatkou vtomto raném období je zásadní pro budoucí duševní zdraví dítěte, ovlivňující jeho emocionální stabilitu aschopnost vytvářet zdravé vztahy (Vágnerová, 2012).

Novorozenec může čelit řadě závažných rizik. Mezi hlavní problémy patří, že dítě může být nechtěné, což může ovlivnit jeho emocionální afyzický vývoj. Dalším rizikem je nezralost novorozence, která může vést krůzným zdravotním komplikacím. Závažné zdravotní potíže nebo zjevné somatické či mentální postižení rovněž představují významné výzvy pro zdraví avývoj dítěte. Rodiče se mohou na rizicích podílet, zvláště pokud nejsou na dítě připraveni kvůli svému věku či sociálnímu přizpůsobení. Nízké rodičovské kompetence, závislost na alkoholu adrogách ariziko sociálního vyloučení dále zvyšují pravděpodobnost výskytu problémů vpéči odítě. Prostředí, ve kterém dítě vyrůstá, může také významně ovlivnit jeho zdraví avývoj (například hygienicky nevhodné prostředí, sociálně vyloučené prostředí, ústavní výchova, dlouhodobá hospitalizace) (Ptáček & Kuželová, 2013).

Období dětství adospívání jsou vrámci vývojové psychologie zásadními obdobími, která se vyznačují specifickými psychologickými afyzickými změnami. Na základě analýzy děl autorů Langmeiera aKrejčířové (2006), Matějčka (2005), Piageta aInhelderové (2000) aVágnerové (2012) reflektujeme základní etapy vývoje azohledňujeme klíčové změny fyzického, kognitivního asociálně-emočního vývoje.

Dětství se obvykle rozděluje do několik fází, které zahrnují kojenecký, batolecí, předškolní aškolní věk. Každá ztěchto fází se vyznačuje různými vývojovými milníky.

•Kojenecký věk (0–1 rok) je charakterizován rychlým rozvojem motorických dovedností, smyslového vnímání aemočních reakcí. Vytváří se základní důvěra mezi dítětem apečovatelem, která je klíčová pro další emociální vývoj. Nebezpečným věkem pro vznik tzv. separační úzkosti je 8.–9. měsíc dítěte. Ztohoto důvodu je toto období nevhodné pro odebrání dítěte zrodiny. Taktéž jsou důležité hranice, tedy pokud dítě není zvyklé, že něco nesmí, dochází knulové emoční toleranci, která může mít za příčinu vznik psychických obtíží.

•Batolecí věk (1–3 roky): dítě se začíná více pohybovat, rozvíjejí se jazykové dovednosti apoznávací procesy. Emoční vývoj je stále úzce spojen sprimárními pečovateli. Vtomto období může docházet knovému jevu, tzv. sourozenecké rivalitě, pokud přijde do rodiny další sourozenec. Je důležitá komunikace se starším ze sourozenců, který se může bát, že přijde omatku.

•Předškolní věk (3–6 let): dochází krozvoji sociálních dovedností, jako je hra akomunikace svrstevníky. Děti začínají chápat sociální normy apravidla. Významným rizikem jsou komunikační technologie, při kterých nemají děti zpětnou vazbu. Děti se vtomto období mohou poprvé setkat sprvní krizí, například se šikanou vmateřské škole.

•Školní věk (6–12 let): vtomto období se rozvíjejí kognitivní schopnosti, paměť amyšlení. Děti začínají rozvíjet své sebepojetí asociální identitu, přičemž škola avrstevníci hrají stále důležitější roli. Vtomto období je velmi důležitá komunikace azájem oživot dítěte ve škole imimo ni. Nutné je probírat izávažná témata (nemoci, drogy, šikanu, partnerské problémy včetně rodinných).

Dospívání (adolescence) je období přechodu zdětství do dospělosti, které se typicky dělí na ranou apozdní adolescenci.

•Raná adolescence (12–15 let): je charakterizována výraznými fyzickými změnami spojenými spubertou, včetně zrání mozku aproměn tělesných proporcí. Psychicky začíná rozvoj abstraktního myšlení aobjevují se složitější formy sociálních vztahů.

•Pozdní adolescence (15–19/20 let): vtéto fázi dospívání se mladí lidé zaměřují na hledání vlastní identity, což může zahrnovat experimentování srůznými rolemi ahodnotami. Významné je také osamostatňování se od rodiny.

Světová zdravotnická organizace (WHO, 2022) definuje duševní zdraví jako stav, kdy jedinec realizuje své vlastní schopnosti, zvládá běžné stresy života, pracuje produktivně apřispívá ke své komunitě. Udětí to znamená schopnost rozvíjet emocionální, psychologické asociální dovednosti azvládat výzvy během svého vývoje. Tento stav je důležitý pro jejich celkový vývoj apohodu.

American Psychological Association (APA, 2022) uvádí, že duševní zdraví dětí zahrnuje dosažení vývojově vhodného emočního apsychického stavu, který podporuje úspěšné školní, společenské arodinné fungování. Dítě sdobrým duševním zdravím má pozitivní sebevnímání, umí navazovat audržovat vztahy, zvládat stres apřispívat ke komunitě.

Podle Centers for Disease Control and Prevention (CDC, 2021) je duševní zdraví dětí klíčové pro jejich celkový vývoj apohodu. Zahrnuje schopnost prožívat zdravě všechny emoce, tvořit audržovat vztahy srodinou avrstevníky, efektivně zvládat stres anáročné situace apřispívat ke svému okolí.

Mental Health Foundation (MHF, 2023) popisuje duševní zdraví dětí jako stav, který zahrnuje nejen absenci duševních poruch, ale také přítomnost pozitivních vlastností aschopností, jako je sebevědomí, schopnost navazovat audržovat pozitivní vztahy, efektivní zvládání emocí astresu aschopnost přispívat ke společnosti. Děti sdobrým duševním zdravím jsou odolné, emocionálně vyrovnané aschopné dosahovat svého potenciálu.

Oproti tomu duševní poruchy udětí zahrnují širokou škálu stavů, které ovlivňují myšlení, emoce, chování aschopnost fungovat ve škole, vrodině ave společnosti. Tyto poruchy mohou mít různé projevy azávažnost aje důležité je diagnostikovat aléčit včas. APA (2022) uvádí, že „duševní poruchy udětí zahrnují řadu problémů voblasti myšlení, nálady achování. Tyto problémy mohou způsobit významné obtíže vsociálních, školních nebo rodinných interakcích. Příklady zahrnují úzkostné poruchy, poruchy nálady (deprese nebo bipolární porucha), poruchy chování aautismus“.

1.2Význam duševního zdraví pro vývoj dítěte

Duševní zdraví je zásadním prvkem celkového zdraví apohody dítěte amá klíčový vliv na jeho vývoj. Ovlivňuje mnoho aspektů života dítěte, včetně jeho emocionálního, kognitivního asociálního rozvoje, školního úspěchu acelkové kvality života.

1.2.1Emocionální apsychický vývoj

Stres se vživotě dětí objevuje přirozeně. Psychické zdraví ovlivní, jak bude dítě stres zvládat. Stres může vdětském věku pocházet zrůzných zdrojů, včetně školního tlaku, rodinných konfliktů asociálních interakcí. Děti, které jsou duševně zdravé, mají lepší schopnosti zvládat stresové situace, což jim umožňuje efektivněji řešit problémy asnižovat negativní dopady stresu na jejich život. Efektivní zvládání stresu udětí podporuje jejich celkový vývoj apomáhá předcházet rozvoji duševních poruch vpozdějším věku (Compas et al., 2001).

Děti sdobrým duševním zdravím jsou schopny lépe se vyrovnávat snegativními emocemi, jako je smutek, hněv nebo úzkost. Tato schopnost je důležitá pro udržení emocionální stability aprevenci rozvoje duševních poruch, jako jsou deprese aúzkostné poruchy. Emocionální regulace je významným aspektem duševního zdraví, který přispívá kcelkové pohodě dítěte.

Výzkumy ukazují, že děti, které jsou schopny efektivně regulovat své emoce, mívají více sebedůvěry abývají sociálně kompetentní (Eisenberg etal., 2010). Schopnost regulovat emoce je základem pro rozvoj pozitivního sebevědomí aidentity dětí. Regulace emocí jim umožňuje lépe chápat akontrolovat své emocionální reakce, což vede kvyšší sebedůvěře apozitivnímu vnímání sebe sama. Sebevědomí je klíčové pro úspěšný rozvoj sociálních vztahů ařešení životních překážek (Thompson & Goodman, 2010).

Odolnost nebo schopnost překonávat obtíže aadaptovat se na změny jsou dalšími klíčovými aspekty duševního zdraví dětí. Tomuto tématu se podrobně věnujeme vkapitole 1.2.5. Odolné děti jsou schopny lépe zvládat životní výzvy azotavovat se zneúspěchů. Tato schopnost je důležitá pro jejich dlouhodobý úspěch apohodu. Odolnost může být podporována pozitivními vztahy, efektivními strategiemi zvládání asilným sociálním zázemím. Děti, které mají podporu abezpečné prostředí, jsou lépe vybaveny ktomu, aby čelily životním výzvám avyvíjely se ve zdravé dospělé (Masten, 2001).

1.2.2Kognitivní funkce aškolní výkon

Dobré duševní zdraví je nezbytné pro optimální kognitivní funkce aškolní výkon, protože emocionální stabilita apsychická vyrovnanost mají zásadní vliv na schopnost dítěte učit se adosahovat školních úspěchů. Děti, které jsou psychicky vyrovnané, jsou schopny lépe se soustředit na výuku, efektivně zpracovávat nové informace aaplikovat naučené znalosti vpraxi. Tato skutečnost je podporována výzkumy, které ukazují, že emocionálně stabilní děti mají lepší kognitivní schopnosti, jako je paměť, pozornost aschopnost řešit problémy, což jsou klíčové faktory pro úspěch ve škole (Blair, 2002). Naopak duševní poruchy, jako je ADHD, úzkost nebo deprese, mohou vážně narušit schopnost dítěte učit se adosahovat školních úspěchů. Podle Ruttera (2006) mohou děti trpící těmito poruchami čelit výrazným problémům voblasti kognitivních funkcí, což se může negativně projevit vjejich školním výkonu asociálních interakcích.

Výzkumy ukazují, že duševní zdraví aemoční stabilita přispívají klepší koncentraci, paměti arozhodovacím schopnostem (Durlak et al., 2011), což následně podporuje lepší školní výkon aakademický úspěch. Tyto děti jsou schopné zvládat výzvy, které přicházejí jak vprostředí školy, tak vsociálních situacích, což je klíčové pro jejich rozvoj apřipravenost na budoucí životní výzvy.

1.2.3Sociální dovednosti avztahy

Sociální dovednosti aschopnost navazovat audržovat zdravé vztahy jsou silně ovlivněny duševním zdravím. Děti spozitivním duševním zdravím mají tendenci být společensky angažované, lépe komunikují ajsou schopny vytvářet pevné vztahy svrstevníky adospělými. Tyto schopnosti jsou klíčové pro úspěšnou integraci do společnosti abudoucí sociální aprofesionální život (Eisenberg et al., 2010).

Děti sdobrým duševním zdravím jsou obecně více schopné rozvíjet efektivní komunikační dovednosti, což jim umožňuje lépe se vyjadřovat arozumět ostatním. To je důležité nejen pro budování vztahů svrstevníky, ale také pro interakci sdospělými, jako jsou učitelé arodiče.

Včasná identifikace aléčba duševních poruch udětí může předcházet dlouhodobým negativním dopadům na jejich životy. Neléčené duševní poruchy mohou vést kzávažným problémům vdospělosti, včetně zvýšeného rizika vzniku dalších duševních afyzických onemocnění, problémů se závislostmi, sociální izolace azhoršené kvality života (Patel et al., 2018).

1.2.4Psychohygiena

1.2.5Resilience

1.2.6Stigma

1.2.7Krize akrizová intervence

Rozlišujeme několik typů krizí:

Literatura