Mops oslavencem

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.cpress.cz

www.albatrosmedia.cz

Bella Swift

Mops oslavencem – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2025

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Text © Orchard Books, 2024

Illustrations © Orchard Books, 2024

Translation © Šárka Krejčová, 2025

E-book konverzi vytvořilo Grafické a DTP studio Fragment

E-book konverze © Grafické a DTP studio Fragment, 2025

ISBN tištěné verze 978-80-264-5563-9

ISBN e-knihy 978-80-264-5736-7 (1. zveřejnění, 2025) (epub)

ISBN e-knihy 978-80-264-5737-4 (1. zveřejnění, 2025) (mobi)

ISBN e-knihy 978-80-264-5719-0 (1. zveřejnění, 2025) (ePDF)

Kapitola první

Mopsí slečna Peggy seděla u okna a pozorovala, jak kapky deště stékají po skle a tvoří kaluže na terase. Peggy byla ráda, že je uvnitř, i když litovala, že venku nechala svou oblíbenou žvýkací hračku ve tvaru kuřecího stehýnka. Byl to dárek od její rodiny z prvních Vánoc, které s nimi strávila. Hračka ležela v kaluži a byla úplně mokrá.

„Neměli bychom vzít Coco dovnitř?“ zeptala se Chloe, nejlepší kamarádka Peggy, která se k ní připojila u okna. Coco byl černobílý králíček, který patřil rodině. Peggy viděla, jak venku ve svém dřevěném kotci okusuje list salátu.

„Coco je ve svém kotci pěkně v teple a v suchu,“ řekla maminka.

Během odpoledne déšť zesílil. Stromy na zahradě se ve větru divoce kymácely. Peggy sledovala tatínka, jak z pračky vytahuje prádlo. Byla tam kostkovaná školní uniforma Chloe, pyžamo s hvězdičkami mladší sestry Ruby, fotbalový dres jejich staršího bratra Finna a zástěra s nápisem Hafani a Hrnky. Tak se jmenovala kavárna, kterou vlastnila maminka.

„Musím dát prádlo do sušičky,“ přemítal tatínek. „Venku prší, tam to nepověsím.“

„Hádám, že můj fotbalový trénink je zrušený,“ vzdychl Finn a vyhlédl z okna.

Stejně jako moje procházka, pomyslela si Peggy smutně.

„Je vyhlášena výstraha před bouří,“ řekla maminka a dívala se na telefon. „Raději bychom měli všichni zůstat doma.“

„V takovém počasí se dá dělat jen jedno…“ tatínek se odmlčel a zapnul sušičku.

„Dívat se na film!“ vykřikla Ruby.

Všichni z rodiny se pohodlně usadili v obývacím pokoji a zapnuli televizi. Peggy se schoulila do klubíčka na klíně Chloe. Zakrátko usnula.

PRÁSK!

Hlasitá rána Peggy probudila. Nejdříve si myslela, že to bylo něco v televizi, ale pak místnost zaplnil jasný záblesk světla. O chvíli později se ozvalo další hlasité zaburácení. Mopsík zakňučel.

„To je v pořádku, Peggy,“ usmála se Chloe a ochranitelsky si ji k sobě přitulila. „Je to jenom hrom.“

„Babička říká, že hrom je zvuk andělů, kteří hrají bowling,“ prohlásila Ruby.

„To není pravda,“ namítl Finn. „Bouřky vznikají tak, že se v mracích smísí teplý vzduch se vzduchem studeným.“

Následoval další blesk a hlasité zahřmění.

„Blesk je způsoben elektrickým nábojem, který se nahromadí v mračnech,“ vysvětloval Finn. „A hrom je zvuk, který při tom vzniká.“

„Tak vidíš,“ řekla konejšivě Chloe a pohladila Peggy. „Není se čeho bát.“

„No pokud teda nejseš během bouřky venku,“ poznamenal Finn. „Rozhodně nechceš, aby do tebe uhodil blesk.“ Rozpřáhl ruce a začal se celý třást, předstíral, že do něj uhodil blesk. Ruby a Chloe se smály.

Peggy si najednou vzpomněla na Coco. Ten králíček byl venku uprostřed bouřky. Musí být vyděšená, pomyslela si Peggy. Vykroutila se z náručí Chloe a běžela k zadním dveřím.

„Musíme donést Coco dovnitř!“ zavolala na svoji rodinu.

Ale pro lidi to znělo jenom jako štěkání.

„Peggy potřebuje čůrat,“ zahlásila Chloe. „Tak rychle,“ pobídla ji a držela dveře otevřené.

Peggy vyběhla ven do deště. Pršelo tak silně, že sotva viděla. Bála se. Srdce jí bilo jako o závod, ale věděla, že musí Coco pomoct. Běžela proti kvílejícímu větru až ke králičímu kotci. Udeřil blesk a světlo osvítilo celou zahradu. Mopsík zahlédl Coco, jak vykoukla z hromádky hoblin, celá se třásla.

„Neboj se Coco,“ zaštěkala Peggy.

Ozvalo se hlasité zahřmění.

„Vrať se dovnitř, Peggy,“ zavolala Chloe.

Ale Peggy nechtěla opustit svou králičí kamarádku. Štěkala a štěkala v naději, že Chloe pochopí.

„Myslím, že Peggy chce, abychom vzali Coco dovnitř,“ řekla nakonec Chloe.

Ano! pomyslela si vděčně Peggy.

Za pár minut už tatínek vyběhl ven. Rychle otevřel králičí kotec a vytáhl z něj Coco. Schoval králíčka pod tričko a běžel zpátky domů. Peggy mu byla v patách.

„Díky, tati,“ řekla Chloe a vzala si od něj Coco.

I když byl tatínek venku jen na pár minut, byl úplně promočený. Peggy na tom byla stejně. Otřepala se a rozstříkla vodu po celé kuchyni.

„Tak, a teď jsem mokrý ještě víc,“ zasmál se tatínek. Šel se nahoru převléct.

Chloe donesla Coco do obývacího pokoje a položila králíčka na zem.

Ten začal okusovat jednu z knih Chloe.

„Neokusuj to, Coco,“ napomenula ji Peggy.

„Proč ne?“ zeptala se Coco. „Tvrdé desky mám moc ráda.“

Králíček hopsal po podlaze a začal okusovat kabel od televize.

„Tohle ROZHODNĚ neokusuj,“ varovala Peggy Coco a odstrčila ji svoji packou. Nezachránila králíčka od bouřky, aby ho teď zasáhl elektrický proud uvnitř domu.

Coco škrábala koberec. Snažila se do něj zahrabat, stejně jako by se zahrabala do hoblin ve svém kotci. Hopsala dál přes podlahu a nechávala za sebou hromádku hnědých králičích bobků, které se podobaly hrášku.

Peggy si povzdychla. Začala rozumět tomu, proč rodina Chloe moc nebrala Coco dovnitř. Ne všechna zvířata jsou tak dobře vychovaná, jako je ona…

Tatínek se vrátil a měl na sobě už suché oblečení. „Pojďme se dodívat na ten film,“ zahlásil a stiskl tlačítko play.

Peggy a Coco se přitulily vedle dívek.

„Co mi uniklo?“ zeptala se Coco.