Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

PhDr. Katarína Zrubáková, PhD., prof. MUDr. Ivan Bartošovič, PhD. a kolektiv

Výživa a aktivizace u rizikových pacientů

Recenzenti: doc. MUDr. František Németh, PhD., Mgr. Michaela Miertová, PhD.

Překlad: Mgr. Ludmila Míčová

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2025
Cover Photo © depositphotos.com, 2025

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 10 060. publikaci
Odpovědná redaktorka Mgr. Helena Vorlová
Sazba a zlom Josef Lutka
Počet stran 192 1. vydání, Praha 2025

Vytiskla TISKÁRNA V RÁJI, s.r.o., Pardubice

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-7989-3 (ePub)
ISBN 978-80-271-7988-6 (pdf)
ISBN 978-80-271-5366-4 (print)

Autorský kolektiv

Mgr. Ivana Aštaryová, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

Prof. MUDr. Ivan Bartošovič, PhD. – Vysoká škola zdravotníctva a sociálnej práce sv. Alžbety, Bratislava

Mgr. Vít Blanař, Ph.D. – F akulta zdravotnických studií Univerzita Pardubice

doc. PhDr. Zuzana Hudáková, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

PhDr. Kateřina Horáčková, Ph.D. – Fakulta zdravotnických studií Univerzita Pardubice

Mgr. et Mgr. Oldřich Hošek – Fakulta zdravotnických studií Univerzita Pardubice, Nemocnice Pardubického kraje, Pardubická nemocnice

PhDr. Marcela Ižová, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

PhDr. Elena Janiczeková, PhD. – Slovenská zdravotnícka univerzita, Fakulta zdravotníctva, Banská Bystrica

Prof. PhDr. Mgr. Helena Kadučáková, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

Doc. PhDr. Irena Kamanová, PhD., MPH – Pedagogická fakulta KU Ružomberok, Ústav sociálnej práce

PhDr. Mgr. Mariana Magerčiaková, PhD., MPH, MBA – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

PhDr. Mária Novysedláková, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

Prof. PhDr. Mária Šupínová, PhD. – Slovenská zdravotnícka univerzita, Fakulta zdravotníctva, Banská Bystrica

PhDr. Katarína Zrubáková, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok, Vysoká škola zdravotníctva a sociálnej práce sv. Alžbety, Bratislava

Seznam zkratek

ACA

a. cerebri anterior

ACI

a. cerebri interior

ACM

a. cerebri media

ACP

a. cerebri posterior

ADL

aktivity denního života (Activities of Daily Living)

APAIS

Amsterdam Preoperative Anxiety and Information Scale

ARDS

syndrom akutní dechové tísně (Acute Respiratory Distress Syndrome)

ASA

American Society of Anesthesiologists

ASI

Anxiety Status Inventory

ASPEN

American Society for Parenteral and Enteral Nutrition

BAI

Beckův dotazník úzkosti (Back Anxiety Inventory)

BAPEN

Britská společnost parenterální a enterální výživy (British Association of Parenteral and Enteral Nutrition)

BBS

Berg Balance Scale

BIA

bioelektrická impedanční analýza

BMI

index tělesné hmotnosti (Body Mass Index)

BPD

poruchy dechového vzorce (breathing pattern disorders)

CAP

comprehensive assessment process

CGA

komplexní geriatrické hodnocení (Comprehensive Geriatric Assessment)

CMP

cévní mozková příhoda

CNS

centrální nervový systém

CONUT

Controling Nutritional Status Score

CRP

C-reaktivní protein

ČANT

Česká asociace nutričních terapeutů

DASS

škály deprese, úzkosti a stresu (Depression Anxiety Stress Scales)

DB

dysfunkční dýchání (dysfunctional breathing)

DEXA

duální rentgenová absorbciometrie

DK

dolní končetina

DM

diabetes mellitus

EAT

Easting Assessment Tool

EF

ejekční frakce

EKG

elektrokardiografie

ENCAD

Evidence-Based Nursing Care Algorytm of Disability

EPA

eikosapentaenové kyseliny

ERS

European Respiratory Society

ESO

European Stroke Organisation

ESPEN

Evropská společnost pro klinickou výživu a metabolismus (The European Society for Clinical Nutrition and Metabolism)

AM

Functional Assessment Measure

FAQ

Functional Activities Questionnaire

FAST

Functional Assessment Test

FBLR

fyzioterapie, balneologie a léčebná rehabilitace

FEDSS

Fiberoptic Dysphagia Severity Score

FEES

flexibilní endoskopické vyšetření polykání (flexible endoscopic evaluation of swallowing)

FET

technika nuceného výdechu (forced expiratory technique)

FFMI

Fat Free Mass Index

FIM

Functional Independence Measure

FM

fat mass, tuková hmota

FNS

funkční stupnice bolesti

FRT

Functional Reach Test

FW

Fahraeus-Westergrenova metoda, sedimentace erytrocytů

GCS

Glasgow Coma Scale

GDS

Global Deterioration Scale

GIT

gastrointestinální trakt

GLIM

Global Leadership Initiative on Malnutrition

GNRI

Geriatric Nutritional Risk Index

GOLD

Global Initiative for Chronic Obstructive Lung Disease

GUSS

Gugging Swallowing Screen

HADI

Hospital Anxiety Depression Inventory

HARS

Hamilton Anxiety Rating Scale

HGS

Hand Grip Strength

HaK

hlava a krk

HK

horní končetina

CHOPN

chronická obstrukční plicní nemoc

IADL

Instrumental Activity Daily Living

iCMP

ischemická cévní mozková příhoda

ICP

intrakraniální tlak

IDDSI

International Dysphagia Diet Standardisation Initiative

IMT

inspirační svalový trénink (Inspirium Muscle Training)

JIP

jednotka intenzivní péče

KEGA

Kulturní a edukační grantová agentura

LOS

Length of Stay, délka hospitalizace

MAS

modifikovaná Ashworthova škála

MDS

Minimum Data Set

MEONF-II

Minimal Eating Observation and Nutrition Form

MET

metabolický ekvivalent

MMSE

Mini-Mental State Examination

MNA

Mini Nutritional Assessment

MNA-SF

Mini Nutritional Assessment – Short Form

MRS

modifikovaná Rankinova škála

MST

Malnutrition Screening Tool

MUAC

mid-upper arm circumference

MUST

Malnutrition Universal Screening Tool

MZ SR

Ministerstvo zdravotnictví Slovenské republiky

NCMP

náhlá cévní mozková příhoda

NDT

Neuro-developmental treatment

NEWS

National Early Warning Score

NGS

nazogastrická sonda

NHS

Nowotny Hope Scale

NICE

National Institute for Health and Clinical Excellence

NIHSS

škála Národního institutu zdraví pro cévní mozkové příhody (National Institute of Health Stroke Scale)

NJS

nazojejunální sonda

NPUAP

Národní poradní panel pro tlakové vředy (National Pressure Ulcer Advisory Panel)

NRS

numerická stupnice bolesti (Numeric Rating Scale)

NRS

Nutritional Risk Screening

NSTs

nutriční podpůrné týmy (Nutritional Support Teams)

NUFFE

Nutrition Form for the Elderly

NUTRIC

nutriční riziko u kriticky nemocných (The Nutrition Risk in Critically)

OAIM

oddělení anesteziologie a intenzivní medicíny

OGS

orogastrická sonda

OTK

obturační tracheostomická kanyla

PASS

Postural Assessment Scale of Stroke

PDI

Physical Disability Index

PEG

perkutánní endoskopická gastrostomie

PEJ

perkutánní endoskopická jejunostomie

PICC

Peripherally Inserted Central Catheter

PICS

Post Intensive Care Syndrom

PNF

proprioreceptivní neuromuskulární facilitace

PSNPO

pracovní skupina nutriční péče v onkologii

PSQI

Pittsburgh Sleep Quality Index

PV

parenterální výživa

PVT

příjem a výdej tekutin

PŽK

periferní žilní kanyla

RIND

reverzibilní ischemický deficit

RT

radioterapie

SARS-CoV-2

Severe Acute Respiratory Syndrome Coronavirus 2

SELSA

Social and Emotional Loneliness Scale for Adults

SFQ

screening rizika pádu (Screening for Fall(s) Questions)

SGA

Subjective Global Assessment

SMMSE

Standardized Mini-Mental State Examination

SNAQ

krátký dotazník hodnocení nutričního stavu (Short Nutritional Assessment Questionnaire)

SPIS

psychosociální intervenční služba

SPMSQ

krátká škála kognitivních funkcí (Short Portable Mental Status Questionnaire)

SPPB

krátká baterie pro hodnocení fyzické zdatnosti (Short Physical Performance Battery)

SST

Swallowing Speed Test

STAI

stavový, rysový dotazník úzkosti (State Trait Anxiety Inventory)

SVT

Swallowing Volume Test

SZ

srdeční selhání

TENS

transkutánní elektroneurostimulace

TIA

tranzitorní ischemická ataka

TK

tlak krve

TMAS

Taylorova manifestní škála úzkosti (Taylor Manifest Anxiety) Scale

TUG

Time Up and Go test

TVS

test vývoje soběstačnosti

UPV

umělá plicní ventilace

VAS

vizuální analogová škála (Visual Analogue Scale)

VFS

videofluoroskopie

WHO

World Health Organization

ZSS

zařízení sociálních služeb

Úvod

Výživa a pohybová aktivita patří k základním biologickým potřebám člověka. Pohyb a výživa jdou ruku v ruce se zdravým životním stylem. Výživa představuje materiální základ pro existenci člověka, pro jeho vývoj a růst, pro obnovu tkání a orgánů. Dostatek živin snižuje nemocnost i úmrtnost, zvyšuje účinnost léčby řady závažných a chronických onemocnění, pomáhá zvládnout náročnou léčbu a zvyšuje kvalitu života. Bez správné, dostatečné výživy neexistuje zdravý organismus. Naopak nesprávným životním stylem je způsobeno až 60 % chronických onemocnění, nejčastěji jde o onkologická, kardiovaskulární onemocnění, náhlou cévní mozkovou příhodu a diabetes mellitus 2. typu (DM). Nesprávná výživa zvyšuje mortalitu rizikových pacientů, především seniorů. Podobně i nedostatečná pohybová aktivita je klíčový rizikový faktor pro vznik obezity, DM, kardiovaskulárních onemocnění, některých onkologických onemocnění, osteoporózy a jiných chronických onemocnění. Preventivní strategie je proto nezbytné realizovat u zdravých, ale i nemocných lidí. U nemocných lidí je mnohdy výživa a včasná aktivizace, resp. rehabilitace, důležitým prvkem celkové terapie a patří mezi metody nefarmakologické léčby.

Záměrem publikace je přiblížit benefity nutriční podpory a aktivizace v komplexní péči o rizikové pacienty i poukázat na jejich vzájemnou závislost, což prezentujeme v jednotlivých kapitolách monografie. V úvodu se věnujeme všeobecné charakteristice rizikových pacientů a popisujeme hlavní problém, který je ohrožuje – destabilizaci, dekompenzaci zdravotního stavu. Druhá kapitola je zaměřena na přiblížení termínu funkční stav pacienta a hlavních oblastí jeho hodnocení, kam patří i posouzení výživy, fyzické aktivity, soběstačnosti i možných rizik souvisejících s onemocněním/věkovou kategorií. V jejím závěru jsme zpracovali i vlastní výsledky výzkumu, který byl realizován během 2 let v ústavních zařízeních v České a Slovenské republice jako součást projektu KEGA č. 009 KU-4/2022 Výživa a pohybová aktivita ako bazálne piliere starostlivosti u rizikových pacientov. Výzkumem jsme monitorovali stav výživy a celkové zdatnosti geriatrických pacientů, onkologicky nemocných a pacientů po překonání náhlé cévní mozkové příhody. Využili jsme doporučené validní screeningové nástroje, což nám umožnilo komparaci údajů s jinými studiemi obdobného zaměření.

V následujících kapitolách je podrobně zpracována péče o výživu a aktivitu kromě již uvedených skupin pacientů i u pacientů v perioperační péči, kriticky nemocných, po překonání covid-19 a s chronickým onemocněním dýchacích cest. Jelikož jde o společné dílo autorů různých zdravotnických oborů/věd, jako jsou geriatrie, ošetřovatelství, fyzioterapie, sociální práce, věnujeme se v závěru knihy i zvláštnostem péče z pohledu rehabilitace.

Věříme, že se publikace svým interdisciplinárním zaměřením a tématem, které je v současnosti velmi aktuální, stane zdrojem poznatků a nových informací pro zdravotnické i sociální pracovníky, studenty i pro všechny, kterým je blízká péče o rizikové pacienty.

autoři

1Specifika péče orizikové pacienty

Katarína Zrubáková

Péče opacienty má svá specifika týkající se léčebných postupů, terapeutických metod apředpokládané interdisciplinární spolupráce. Kpacientům, jejichž léčba vyžaduje zvláštní pozornost, individualizované diagnostické apreventivní intervence, patří rizikoví pacienti (Dostálová akol., 2022). Pojem riziková populace pacientů se běžně používá koznačení jednotlivců, ukterých je větší pravděpodobnost vzniku zdravotních problémů, vyžadují zvýšenou zdravotní péči nebo mají nepříznivé výsledky vdůsledku faktorů, jako jsou věk, základní zdravotní podmínky, návyky životního stylu, sociální determinanty zdraví atd.

Urizikových pacientů je předpokládaný vznik komplikací vsouvislosti spřijetím do ústavní léčby, realizací diagnostických nebo terapeutických intervencí. Problém souvisí se sníženou odolností na vznik nozokomiální nákazy, se zvýšeným rizikem náhlého zhoršení zdravotního stavu nebo sdekompenzací onemocnění, resp. srizikem úmrtí. Riziko zhoršení zdravotního stavu nehrozí jen vústavní zdravotní asociální péči, ale také vkomunitní léčbě (domácí prostředí, ambulantní péče).

Úkolem zdravotnických pracovníků je tedy včas identifikovat rizikového pacienta aeliminovat působení rizikových faktorů, které mají negativní dopad na jeho zdraví. Identifikaci urychlí, pokud mají znalosti, která skupina pacientů je takto označována.

Na základě klinických studií aúdajů zodborné literatury se tento termín používá upacientů:

•sonkologickým onemocněním, včetně léčby (Shehu, 2019, 2022),

•se závažným chronickým onemocněním (kde hrozí jeho dekompenzace, nejčastěji jde okardiovaskulární onemocnění aonemocnění ledvin) (Muraoka et al., 2023; Arrieta, 2019; Song et al., 2024),

•ve vyšším věku označovaných termínem geriatrický pacient nebo křehký senior (Tohyama, 2023; Schrader et al. 2016),

•sporuchami látkové výměny,

•simunodeficiencí,

•sonemocněními plic,

•po úrazech, spolytraumatem,

•kriticky nemocných,

•spolymorbiditou, resp. skomorbiditou, která může závažně ovlivnit průběh léčby vzniklého onemocnění nebo náhlého stavu,

•po překonání náhlé cévní mozkové příhody, resp. jiné náhlé situace – infarkt myokardu, náhlá příhoda břišní, alergická reakce atd.

•spsychiatrickou diagnózou (Glanz, 2017).

Uvšech uvedených skupin pacientů je interdisciplinární péče zaměřena na prevenci destabilizace/zhoršování zdravotního stavu, resp. pokračování zhoršování zdravotního stavu, které může mít závažné následky, tzn. úmrtí pacienta.

Také podle Eliášové, Cuperové (2016), Cangára aMachajdíkové (2017), Vágnerové akol. (2020) na Slovensku iv České republice přibývá počet osob vdlouhodobém riziku zhoršení zdravotního stavu. Nejčastěji jsou to pacienti schronickými ranami ulcus cruris, diabetickou nohou) malnutricí, ohrožení infekcí, rozvojem kontraktur apodobně. Důvodem je zvyšující věk, demografický vývoj, přibývání geriatrických pacientů ve fázi imobility, nesoběstačnosti, sčetnými vážnými komorbiditami. Série přítomných nemocí, rizik vkombinaci sneschopností nejen samostatně uspokojovat základní potřeby determinuje očekávané zhoršování zdravotního stavu apředčasné smrti.

Zhoršení zdraví velmi často přímo souvisí is neadekvátním uspokojováním potřeb. Latentní vývoj, nízký ačasto nulový potenciál osoby verbalizovat související potíže (pacienti sporuchou kognitivních funkcí vědomí) často způsobuje odhalení problému vrozvinutém stadiu. Průzkum Fabiánové (2019, In Fabiánová, Gondárová-Vyhničková, Macková, Straka, 2019), odhalil nejčastěji příčinné souvislosti destabilizace rizikových pacientů vdlouhodobé péči. Šlo především ovznik nozokomiální nákazy, zhoršení stavu výživy, zeslábnutí, neřešení problémů svyprazdňováním, chybějící očkování proti chřipce, pneumokokům apozdní hlášení změn ve zdravotním stavu pacienta. Pro kvalitu péče aživota uvedené skupiny pacientů je proto velmi důležité včas identifikovat faktor destabilizace, protože jediné nezvládnuté riziko často bývá spouštěčem dalších rizik aproblémů.

Vněkterých zařízeních na Slovensku je vypracován postup detekce rizika vycházející ze Standardních postupů MZ SR (2021) asestávající znásledujících kroků:

1.Posouzení rizika destabilizace při příjmu anastavení individuální intervence.

2.Kritická analýza příčinných souvislostí destabilizace ahospitalizace.

3.Inovace vpraxi na základě kritického hodnocení procesů.

4.Nastavení kritérií kvality (Fabiánová akol., 2021).

Výsledkem je eliminace fatální destabilizace apřiměřená kvalita života rizikového pacienta.

1.1Determinanty rizika uvybraných skupin pacientů

Jak již bylo vúvodu zmíněno, každá kategorie/skupina pacientů má svá specifika. Knejvíce ohroženým však patří geriatričtí pacienti, onkologicky nemocní, pacienti po náhlé cévní mozkové příhodě, scovidem-19, pacienti schronickým respiračním onemocněním akriticky nemocní. Proto se vnásledujícím textu zaměříme přímo na ně.

1.1.1Prevence destabilizace ugeriatrických pacientů

Geriatričtí pacienti jsou nejvíce ohroženou skupinou na jakémkoliv místě poskytování zdravotně-sociální péče – domácí prostředí, všeobecné aodborné ambulance, zařízení sociálních služeb izdravotnické zařízení.

Důvodem je typická přítomnost několika negativních faktorů, které determinují jejich zdravotní stav aprognózu:

•Multimorbidita znamená přítomnost více než pěti závažných onemocnění/diagnóz, manifestních nebo latentních různé etiologie. Zdravotní stav aléčbu mohou komplikovat ikomorbidity – výskyt dalšího koexistujícího onemocnění. Někdy současná přítomnost těchto onemocnění ajejich léčba ovlivňuje samotný průběh onemocnění (např. cévní mozkové příhody aischemická choroba srdeční, arteriální hypertenze adiabetes mellitus). Jindy přítomnost jiného onemocnění ovlivňuje léčbu základního onemocnění atd. (Olexa, 2022).

•Chronická onemocnění ajejich komplikace – konemocněním, jejichž komplikace vedou ke smrti adisabilitě, patří arteriální hypertenze adiabetes mellitus (Krajčík, 2022).

•Sklon kadaptačnímu selhání (geriatrický maladaptační syndrom). Etiologií adaptačního selhání je chronický stres, přičemž stresory mohou být biologické, psychické asociální. Adaptační selhání se projevuje patologickými změnami vsomatické apsychické oblasti (Šuličová akol., 2019).

•Změněná reakce na léky (změny farmakokinetiky afarmakodynamiky), která se projevuje výskytem nežádoucích účinků léků alékovými interakcemi potencované ztrátou svalové hmoty anutričním deficitem. Ugeriatrických pacientů je izvýšený výskyt alergických projevů na léky, při různých způsobech aplikace (per os, parenterální, lokální) (Srubáková, Krajčík akol., 2016).

•Psychosociální příznaky onemocnění – jakékoliv onemocnění znamená snížení nebo ztrátu soběstačnosti, což má vliv na změnu psychického asociálního stavu. Mezi psychická rizika patří stavy zmatenosti, duševní nemoc apasivní postoj kživotu. Ksociálním rizikům patří ztráta soběstačnosti, hrozba vzniku závislosti na jiných, osamělost, život vizolaci, nízký příjem, ztráta partnera, hrozba institucionalizace, změna bydliště, změna životního stylu, zhroucení platných hodnot aztráta programu (Fulmeková, Masaryková, Lehocká, 2012).

•Zvláštnosti vklinickém obrazu, knimž patří mikrosymptomatologie příznaků (jsou málo nápadné), oligosymptomatologie, kdy chybí obvyklá škála příznaků, nespecifické příznaky, příznaky jiného orgánu (např. delirantní stav je projevem metabolické poruchy, nikoliv poruchy kognitivních funkcí).

•Sklon ke komplikacím – hlavně při dlouhotrvající hospitalizaci. Mohou vznikat takzvané řetězové komplikace. Fraktura femuru vede kimobilitě ake vzniku imobilizačního syndromu, což může končit ismrtí pacienta (Hegyi, Krajčík, 2015).

•Specifické geriatrické syndromy – představují skupinu příznaků nebo problémů, které souvisejí se stářím. Mají multifaktoriální etiologii, chronický průběh aobtížně se léčí. Vedou kpoklesu nezávislosti geriatrického pacienta (Vágnerová akol., 2020).

•Faktory životního stylu, přídavná biologická rizika, ke kterým řadíme: obezitu, hypertenzi, alkohol, kouření anedostatek pohybu.

•Sociální rozměr onemocnění ve stáří (Bóriková, Tomagová, Žiaková, 2014).

Na základě uvedených skutečností je důležité pravidelné monitorování zdravotního apsychického stavu pacientů, přičemž bychom se měli přednostně zaměřit na:

•Detekci malnutrice (více kapitola 4).

•Pitný režim – ugeriatrických pacientů je snížen pocit žízně, je zvýšené riziko dehydratace, která může mít závažné následky na zdraví aživot seniora.

•Poruchy emotivity achování se vyskytují téměř vždy při středních atěžkých demencích. Patří knim psychotické poruchy, poruchy emotivity aporuchy cyklu bdění/spánek (až spánková inverze). Poruchy chování přitom narůstají až do těžkých stadií apodob spojených sagresivitou vůči předmětům aosobám, někdy ivůči sobě. Dále se projevují častými útěky, potulováním se, upoutáváním pozornosti aneúčelnými aktivitami (Vostrý, Veteška, 2021; Králová, 2017). Poruchy se zvýrazní vneznámém prostředí, kterým může být nemocniční pokoj nebo zařízení sociálních služeb. Při podcenění opatření hrozí riziko pádu, úrazu azhoršení stavu.

•Poruchy mobility – imobilita, snížená pohyblivost patří ksyndromům vyskytujícím se ve vyšším věku. Úkolem zdravotnických pracovníků je předcházet problémům, které jsou sní spojovány: 1. kůže – hrozí zvýšené riziko dekubitů aopruzenin, 2. pohybový aparát – může vzniknout atrofie svalů, kontraktury, osteomalacie, 3. respirační systém – hrozí riziko stagnace hlenů, neefektivního dýchání, snásledným rizikem vzniku pneumonie, 4. kardiovaskulární systém – nejčastěji hrozí riziko trombózy aortostatické hypotenze, 5. vylučovací systém – při současně zavedeném katétru hrozí riziko infekce, riziko je ipři nedostatečném vyprázdnění močového měchýře, kdy vněm zůstává reziduální moč apři nedostatečném pohybu vzniká riziko zácpy. Kromě tělesných změn aproblémů, se mohou prohloubit ipsychické změny – poruchy kognitivních funkcí asociální problémy – sociální izolace.

•Detekci křehkosti – její výskyt se vprůběhu stáří zvyšuje. Ve věku 65–70 let je přítomna ve 3 %, ve věku 85–89 se vyskytuje u26 % lidí. Častější je užen (7 %) než umužů (5 %). Křehkost může být tělesná nebo psychická nebo kombinace obou komponentů. Fyzická křehkost je syndrom, který je multikauzální, charakterizovaný ztrátou fyziologických funkcí, ubýváním výkonnosti aodolnosti jako izvyšováním zranitelnosti snásledkem vzniku zdravotních komplikací, závislosti nebo smrti. Prevalence fyzické křehkosti uosob nad 65 let je 4–17 %. Prevalenci fyzické křehkosti ještě zvyšuje přítomnost psychosociálního aspektu. Její výskyt významně stoupá po 80. roce života. Rizikem křehkých seniorů je jejich vulnerabilita, při které hrozí destabilizace tělesného apsychického stavu ve zdravotnických zařízeních. Knejobávanějším rizikům patří nežádoucí účinky léků, pády aúrazy, poruchy hybnosti, imobilita ajejí komplikace, včetně dekubitů, zhoršení kognitivních funkcí adeprese (Hoozová, Németh, Leitmann, 2021).

•Detekci sarkopenie – nebo ztráty svalové hmoty, při které opět hrozí problémy související stělesnou aktivitou, ale při závažné sarkopenii se zvyšuje izávislost pacienta, vznikají poruchy polykání – hrozí riziko aspirace, zhoršuje se činnost dýchacích svalů – zvyšuje se riziko pneumonie.

1.1.2Prevence destabilizace vterapii onkologických onemocnění

Zhoubná nádorová onemocnění jsou po kardiovaskulárních onemocněních druhou nejčastější příčinou úmrtí. Proto je velmi důležitá multidisciplinární péče avčasné zahájení léčby. Protinádorová léčba může zahrnovat léčbu operační, radiační, medikamentózní (chemoterapie, hormonální abiologická léčba), podpůrnou av některých případech ipaliativní (Vokurka, 2022). Léčba představuje zátěž pro pacienta ahrozí při ní několik rizik/nežádoucích projevů. Při chemoterapii aradioterapii, resp. při jejich kombinování, se klinicky manifestuje nejvíce nežádoucích účinků. Mohou být lokální nebo systémové ačasto odeznívají během několika týdnů aměsíců po skončení léčby. Proto by mělo být úkolem profesionálů včasnou podpůrnou acílenou léčbou zmírnit poškození atlumit idoprovodné příznaky. Intenzita avýskyt nežádoucích účinků léčby ovlivňují různé faktory. Nejčastěji jsou jimi:

•typ léčby,

•věk,

•lokalizace onemocnění,

•přidružené komorbidity, resp. multimorbidita,

•délka trvání onemocnění,

•omezení vbio-psycho-sociální-duchovní oblasti,

•způsob aplikace cílené apodpůrné léčby (Cvek, Halámka, 2023).

Vsouvislosti sléčbou je důležité kontrolovat časné apozdní nežádoucí účinky.

Při chemoterapii se nejčastěji vyskytují gastrointestinální (GIT) projevy, které mohou zhoršovat stav výživy ahydratace pacienta. Kdalším patří útlum krvetvorby postižení sliznic, alergie, neurotoxicita, nefrotoxicita, kardiotoxicita, flebitida afebrilní reakce. Ve zdravotnických zařízeních musíme především monitorovat bezprostřední nežádoucí účinky, tzn. hlavně GIT projevy, jako jsou nauzea, zvracení, flebitidy, lokální nekrózy, anafylaxe, kožní rash ahypertenze. Vambulantní léčbě monitorujeme časné nežádoucí účinky (dny, týdny po aplikaci). Jedná se oleukopenii, trombocytopenii, stomatitidu aprůjem. Útlum krvetvorby je rizikový pro zhoršení imunitní reakce pacienta. Stomatitida může být důvodem sníženého perorálního příjmu nebo jeho úplného omezení, což může prohloubit malnutrici anádorovou kachexii. Průjem podobně jako nauzea azvracení mohou vést kdehydrataci as ní souvisejícími komplikacemi (únava, bolest hlavy, závratě, zánět močových cest, trombóza atd.).

Kardiotoxicita při chemoterapii je rovněž častou komplikací. Největší riziko představují antracykliny amitoxantron. Častěji se sprojevy kardiotoxicity setkáváme ipo podání cyklofosfamidu, 5-fluorouracilu, taxanů atrastuzumabu. Kardiotoxicita se projevuje sčasovým odstupem po ukončení léčby jako chronické kardiální selhání se špatnou prognózou (Mináriková, Bella, 2012).

Při radioterapii (RT) souvisí nežádoucí účinky přímo inepřímo sozářením. Akutně se objeví vprůběhu RT nebo do 3 měsíců od ukončení. Chronické vznikají později na podkladě akutních reakcí ajsou často ireverzibilní. Projevy mohou být celkové alokální/místní. Celkové nežádoucí účinky se nazývají postradiační syndrom. Projevuje se únavou, letargií, sníženou chutí kjídlu, bolestmi hlavy, nauzeou, zvracením, průjmy apod. Místně se vyskytují voblasti dopadu záření. Jedná se ozměny vtkáních, kterými záření prochází. Projevují se různými druhy kožní reakce:

•zarudnutí (erytém) – kůže je růžová až červená, podobá se spálení slunečními paprsky,

•suchá deskvamace – projevuje se odlupováním pokožky asvěděním,

•vlhká deskvamace – tvorba puchýřů aolupování epitelové vrstvy pokožky.

Nežádoucí účinky radioterapie závisejí také na místě ozařování. Ukarcinomů hlavy akrku není postižena jen kůže, ale isliznice vdutině ústní, kde může vzniknout postradiační mukozitida nebo xerostomie – suchost sliznic dutiny ústní ahltanu pro snížení tvorby slin, případně osteoradionekróza dásně (Novotný, Vítek, 2016; více vkap. 5).

Nežádoucí projevy biologické léčby jsou hlavně změny na kůži, které se projevují jako papulopustulární, akneiformní erupce. Hormonální léčba může rovněž způsobit kardiovaskulární toxicitu nebo hepatotoxicitu.

Problémy související sonkologickým onemocněním ajeho léčbou jsou výraznější ve vyšším věku. Zde je také důležitým úkolem zdravotnických pracovníků zvážit terapeutické postupy. Při posuzování nemocných snádorovým onemocněním vgeriatrické populaci musíme zohledňovat dva podstatné faktory: druh nádorového onemocnění, jeho rozsah akomorbiditu (Jonáš, Křižanová, 2012, s. 294). Kurčení strategie léčby napomůže izhodnocení stupně soběstačnosti, nutriční screening, vyšetření kognitivních funkcí, hodnotí se riziko chirurgické léčby, chemoterapie iradioterapie pomocí standardizovaných škál.

Nejčastější problémy/rizikové faktory onkologického pacienta

•malnutrice (kap. 5),

•infekční komplikace – uonkologických onemocnění, zvláště při chemoterapii, vzniká snížená obranyschopnost. Může se vyvinout zrůzných příčin. Způsobí ji útlum krvetvorby nebo porucha imunitních mechanismů. Následkem jsou závažné komplikace, které mohou být ve 40–60 % příčinou úmrtí (Vokurka, 2022).

•poškození mechanických ochranných bariér – sliznice akůže mohou být poškozeny zdůvodu invazivně rostoucího nádoru, ale častěji iiatrogenně (po léčbě cytostatiky, ozařováním atechnikami léčby), zaváděním apéčí ointravenózní katétry, permanentní močový katétr, umělou plicní ventilaci …

•komplikace vústní dutině – výrazně zhoršují kvalitu života pacienta, projevují se změnou sliznice, jejím zánětem, bolestí, zhoršeným perorálním příjmem potravin atekutin, což má za následek prohloubení malnutrice, případně izhoršení hydratace,

•dyspnoe – trpí jí 30–70 % pacientů vterminálním stadiu onemocnění. Příčinou může být anemie, onemocnění plic, ascites, svalová slabost, syndrom horní duté žíly, pleurální výpotek, nádory hlavy akrku (HaK) apostradiační pneumonie.

•průjem – je závažným příznakem, kterému je třeba věnovat pozornost, nejčastěji jde opřímý efekt chemoterapie. Nebezpečná je jeho kombinace sneutropenií aslizniční toxicitou. Pacient má vysoké riziko dehydratace, septických komplikací, případně iperforace střeva (Vokurka, 2022).

1.1.3Prevence destabilizace upacientů po náhlé cévní mozkové příhodě

Cévní mozková příhoda představuje obrovský zdravotnický, ale také ekonomický aspolečenský problém. Jedná se oakutní poškození ohraničené oblasti mozku scharakteristickými příznaky poruchy jeho funkce, vznikající vdůsledku náhlé poruchy prokrvení při částečném nebo úplném uzavření mozkové tepny nebo následkem neúrazového krvácení ztepny (Seidl, 2015). Podle postižené oblasti se projevuje různými příznaky, většinou to může být celková slabost, brnění nebo ochrnutí jedné strany těla, poklesnutí koutku úst aproblémy spolykáním (více kap. 6).

Krychlé identifikaci rizik je proto zapotřebí pravidelný monitoring pacienta (Lehotská, 2014).

•Nejčastěji se orientujeme na rizikové faktory/problémy ovlivňující příjem potravy, knimž patří především dysfagie (je diagnostikována u50 % pacientů vsubakutní péči).

•Kdalším faktorům patří nedostatečná výživa, snížená úroveň fyzické aktivity asebepéče.

•Včasná identifikace dysfagie eliminuje riziko aspirace, aspirační pneumonie, podvýživy.

•Péče ofyzickou aktivitu jakož ikomplexní péče oimobilního pacienta je zaměřena na prevenci imobilizačního syndromu.

•Upacientů hrozí iriziko opakované příhody, důležitá je proto pravidelná kontrola pacienta, dispenzární péče ainterdisciplinární spolupráce.

1.1.4Prevence destabilizace upacientů vléčbě arekonvalescenci po onemocnění covid-19

Covid-19 je infekční, vysoce nakažlivé onemocnění, které má různé klinické projevy. Uvětšiny pacientů probíhá mírně abez komplikací, u14 % probíhá závažně avyžaduje hospitalizaci spotřebou kyslíkové terapie. Pět procent pacientů je nutné přijmout na jednotku intenzivní péče (JIP). Právě upacientů umístěných na JIP dochází kzhoršování zdravotního stavu avýskytu komplikací (Balogová, Rybárová, 2021).

Ztohoto důvodu je jedním zkritických faktorů při poskytování intenzivní péče opacienta scovidem-19 důležitá včasná identifikace pacientů, ukterých dochází kprogresi onemocnění azhoršování jejich stavu, nebo je velké riziko, že ktomu dojde. Důležitý je proto systém včasné identifikace pacienta, založený na jednoduchých objektivních kritériích.

Jsou vypracovány pracovní postupy pro jednotlivé formy infekce. Vněkterých zařízeních se používají varovná kritéria podle NEWS2 (National Early Warning Score), kde se hodnotí základní oblasti, jako jsou dechová frekvence, saturace krve kyslíkem, krevní tlak, pulz, tělesná teplota, stav vědomí, potřeba oxygenoterapie.

Využívá se také triáž, kdy jde oproces třídění pacienta do barevných skupin, které odpovídají závažnosti zdravotního stavu pacienta analéhavosti definitivního ošetření:

•červená skupina – pacienti svysokým rizikem ohrožení života,

•oranžová skupina – rizikoví pacienti se závažným onemocněním, které je potenciálně může ohrozit na životě,

•žlutá skupina – pacienti bez ohrožení života, ale jejich stav vyžaduje urgentní zdravotní péči,

•zelená skupina – pacienti sonemocněním apříznaky, které je neohrožují na životě,

•modrá skupina – pacienti bez jakéhokoliv ohrožení života (Kvasnicová, Peterková-Justhová, Gulášová, 2021).

Při identifikování problému je důležitá individuální intervence apostupy péče. Rozhoduje onich lékař zintenzivní péče. Při přehodnocování postupů léčby se bere vúvahu dlouhodobý zdravotní stav, pacientovy preference, funkční stav/rezervy, závislost na péči, věk (velmi rizikoví jsou polymorbidní geriatričtí pacienti), křehkost (související svěkem nebo závažným onemocněním, nejčastěji onkologickým). Cílem je zabránit těžké formě selhávání dýchání – Severe Acute Respiratory Syndrome Coronavirus 2 (SARS-CoV-2) aselhání dalších orgánových funkcí (selhání ledvin, arytmie, respiračně kardiální selhání), vzniku septického šoku (Firment, 2021).

Následná péče po onemocnění covid-19

Vnásledné péči je velmi důležitá přiměřená rekonvalescence. Rizikové osoby pro zdlouhavější průběh rekonvalescence jsou ženy, senioři, pracovníci ve zdravotnictví, vsociálních službách, lidé sobezitou apolymorbiditou.

Pacienti mohou být rozděleni do dvou skupin:

1.mladší osoby, převaha žen, bez příznaku orgánových potíží spíše spsychosomatickým průběhem obtíží,

2.starší osoby, nad 50 let, spíše muži, polymorbidní vpředchorobí, sobjektivními následky covidu-19 ve formě orgánových potíží.

Příčinou přetrvávajících obtíží při léčbě onemocnění mohou být tyto rizikové faktory:

•poškození endotelu,

•hyperkoagulační stav,

•hyperzánětlivý stav,

•imunopatologické děje,

•následky intenzivní péče,

•poruchy výživy,

•psychický stres (Chrdle, Štefan, Dlouhý, 2022).

Pacienti se závažným průběhem proto musejí být dispenzarizováni. Důležité je sledování vodborných ambulancích hlavně pneumologem (funkční vyšetření plic, dechová rehabilitace), infektologem, kardiologem (např. při prodělané myokarditidě), psychologem, psychiatrem, geriatrem, rehabilitačním lékařem afyzioterapeutem.

Uspolupracujícího pacienta vprevenci komplikací pomůže iedukace opřiměřené pohybové aktivitě, rozložení fyzické apsychické aktivity, dostatku odpočinku aspánku, kvalitní výživě apříjmu tekutin.

Důležitá je iléčba přetrvávajících problémů – dušnosti, ortostatické hypotenze, chronické únavy, poruch koncentrace apaměti, psychických problémů, nauzei, zvracení, ztráty chuti, čichu (Chrdle, Štefan, Dlouhý, 2022; Gavalierová, Fathi, 2021).

1.1.5Prevence destabilizace ukriticky nemocných pacientů

Kriticky nemocný pacient je takový, ukterého nejsou vitální funkce stabilní avyžadují intenzivní péči aorgánovou podporu (Krivuš akol., 2018). Může unich dojít kporuše srdečního rytmu, selhání ledvin, rozvoji sepse. Podle NICE (2009) je kritický stav definován jako stav spojený se selháním jednoho nebo více orgánových systémů, který vznikl na podkladě závažného onemocnění, infekce, operace nebo úrazu. Jedná se oživot ohrožující stav svysokou pravděpodobností úmrtí. Cílem léčby je proto minimalizovat dobu jeho trvání. Příčiny rozvoje kritického stavu mohou být:

•neurologické (kraniocerebrální poranění, CMP, mozková hemoragie, hypoxické poškození mozku po srdeční zástavě, stavy po neurochirurgických výkonech na mozku amíše, poranění míchy ve stadiu šoku, akutní ataky sclerosis multiplex, infekce CNS, amyotrofická laterální skleróza, myasthenia gravis, polyradikuloneuritidy atd.),

•kardiovaskulární (stavy po infarktu myokardu, závažné arytmie, embolizace do plic, plicní edém, disekce aorty, stavy po kardiochirurgických výkonech, hypovolemický šok, závažná hypertenzní krize atd.),

•respirační (pneumonie, pneumothorax, fluidothorax, status astmaticus, akutní exacerbace bronchiálního astmatu, tumory plic, chronická obstrukční plicní nemoc (CHOPN), pooperační respirační nedostatečnost, insuficience dýchacích svalů při různých onemocněních atd.),

•muskuloskeletální (stavy po operacích na pohybovém aparátu, amputace, úrazy, polytraumatu, popáleniny, kompartment syndrom atd.),

•komplikace po chirurgických atraumatologických zákrocích (infekce, sepse, hemoragie, tromboembolické příhody, defekty kůže atd.),

•středně těžké popáleniny (16–25 % povrchu těla). Pacienta stěžkými akritickými popáleninami (40 % povrchu těla avíce) je třeba umístit do popáleninového centra.

•potransplantační stavy (po transplantaci ledvin, jater, srdce, kostní dřeně atd.),

•onkologické stavy (po chemoterapii na vybraných pracovištích, stavy po transplantaci kostní dřeně atd.),

•metabolická onemocnění aotravy (dekompenzované stavy při diabetes mellitus, onemocněních jater aledvin, hyperglykemické ahypoglykemické kóma, hepatální kóma, uremické kóma, otravy různého druhu) (Királová, 2020).

Péče okriticky nemocné musí být léčebně preventivní. Kdůležitým preventivním opatřením patří nutriční podpora apřiměřená terapie pohybem (více kap. 9).

Podle doporučení ESPEN mohou kriticky nemocní pacienti ve výživě aintenzivní péči profitovat zčasné nutriční podpory. Preferuje se enterální výživa, vpřípadech, kdy nemohou pokrýt své nutriční potřeby orální cestou po dobu 3 dnů. Při aplikaci enterální výživy se využívá kontinuální nebo cyklické podávání (Satinský, Richtárová, 2021). Časná nutriční podpora zabraňuje vzniku malnutrice, která je negativní prognostický faktor. Komplikované je však posouzení nutrice standardními screeningovými nástroji. Kdalším opatřením patří polohování, prevence nozokomiálních infekcí – hlavně ventilátorové pneumonie, aplikace farmakologické anefarmakologické léčby podle aktuálního stavu pacienta.

Literatura

ARRIETA, H. et al. Effects of aphysical activity programme to prevent physical performance decline in onco-geriatric patients: arandomized multicentre trial. In Journal of Cachexia Sarcopenia and Muscle, 2019; 10(I. 2): 287–297. doi: 10.1002/jcsm.12382

BALOGOVÁ, E., RYBÁROVÁ, D. Starostlivosť oCOVID-19 pozitívneho pacienta na oddelení anestéziológie aintenzívnej starostlivosti. Kolektív autorov Ed. In Posudzovanie nákaz abezpečnosť pacientov vkontexte ošetrovateľstva. Ružomberok: Katolícka univerzita vRužomberku 2021; 27–39. ISBN 978-80-561-0846-8.

BÓRIKOVÁ, I., TOMAGOVÁ, M., ŽIAKOVÁ, K. Meracie nástroje vgerontologickom ošetrovateľstve. Multimediálna podpora výučby klinických azdravotníckych disciplín: Portál Jesseniovej lekárskej fakulty Univerzity Komenského [online] 21.1.2014, posledná aktualizácia 22. 1. 2014 [cit. 12.11.2023] Dostupné na: http://portal.jfmed.uniba.sk/clanky.php?aid=251. ISSN 1337-7396.

BOROŇOVÁ, J., FABIÁNOVÁ, Z., STRAKA, J., KRCHNÁKOVÁ A. Komplexný ošetrovateľský manažment pacienta vagentúre domácej ošetrovateľskej starostlivosti. MZ SR 1. január 2019. Dostupné na: https://www.health.gov.sk/Zdroje?/Sources/dokumenty/SDTP/standardy/15-11-2023/Ose_KOM_pacienta_v_ADOS-1_revizia.pdf

CANGÁR, M., MACHAJDÍKOVÁ, M. Dlhodobá starostlivosť vSlovenskej republike Potreba systémovej zmeny. Rada pre poradenstvo vsociálnej práci 2017. 27. s. Dostupné na: https://www.rpsp.eu › LTCpolicybrief_final

CVEK, J., HALÁMKA, M. Onkologie pro neonkology. Praha: Grada Publishing 2023. 273 s. ISBN 978-80-271-3090-0.

DOSTÁLOVÁ, V. et al. Potřeby starších vulnerabilních lidí vdomácí anemocniční péči. Praha: Fakulta humanitních studií Univerzity Karlovy 2022. 148 s. ISBN 978-80-7571-104-5.

ELIAŠOVÁ, A., CUPEROVÁ, J. akol. Východiská vošetrovateľstve 2. Prešov: A-print 2016. 142 s. ISBN 978-80-89721-11-5.

FABIÁNOVÁ, Z. akol. Riadenie rizika destabilizácie vdlhodobej ošetrovateľskej starostlivosti. MZ SR. 1. október 2021. Dostupné na: fhttps://www.health.gov.sk/Zdroje?/Sources/dokumenty/SDTP/standardy/1-10-2021/4_3-Riadenie-rizika-destabilizacie-v-dlhodobej-osetrovatelskej-starostlivosti-DS.pdfFIRMENT, J. Štandardný preventívny, diagnostický aterapeutický postup pri starostlivosti okriticky chorých sCOVID-19. Aktualizovaná verzia 02.12.2021

FULMEKOVÁ, M., MASARYKOVÁ, L., LEHOCKÁ, Ľ. Geriatrický pacient akvalita života. In Prakt. Lekárn. 2012; 2(1): 26–28 s. ISSN 1338-3132.

GAVALIEROVÁ, Z., FATHI, A. COVID-19. Edukácia dospelého pacienta. Poprad: Ošetrovateľstvo 2021. 141 s. ISBN 978-80-9736-601-8.

HEGYI, L., KRAJČÍK, Š. Geriatria pre praktického lekára. Bratislava: Herba 2015. 408 s. ISBN 978-80-8963-131-5.

HOOZOVÁ, J., NÉMETH, F., LEITMANN, T. Štandardné postupy. Komplexné vyšetrenie geriatrické. MZ SR 2021. Dostupné na: https://www.health.gov.sk/Zdroje?/Sources/dokumenty/SDTP/standardy/1-10-2021/7_1-Komplexne-vysetrenie-geriatricke-Geriatria.pdf

CHRDLE, A., ŠTEFAN, M., DLOUHÝ, P. COVID-19: Diagnostika, léčba aprevence. Praha: Maxdorf 2022. 272 s. ISBN 978-80-7345-735-8.

JONÁŠ, P., KRIŽANOVÁ, M. Špecifiká geriatrických pacientov vonkológii. In Onkológia. 2012; 7(5): 294–297. ISSN 1336-8176.

KIRÁLOVÁ, A. Štandardný diagnostický aterapeutický postup Rehabilitácia vintenzívnej medicíne. MZ SR 2020. Dátum účinnosti 15. 1. 2020.

KRAJČÍK, Š. akol. Geriatria. Bratislava: Herba 2022. 584 s. ISBN 978-80-8229-020-5.

KRÁLOVÁ, M. Demencie. Bratislava: Univerzita Komenského Bratislava 2017. 89 s. ISBN 978--80-8963-184-1.

KRIVUŠ, J. akol. Výživa kriticky chorého pacienta. In Anestéziol. intenzívna med. 2018; 7(2): 43–46. ISSN 1339-0155.

KVASNICOVÁ, D., PETERKOVÁ-JUSTHOVÁ, N., GULÁŠOVÁ, I. COVID-19 – vplyv pandemie na prijímateľa aposkytovateľa zdravotnej starostlivosti. Kolektív autorov Ed. In Posudzovanie nákaz abezpečnosť pacientov vkontexte ošetrovateľstva. Ružomberok: Katolícka univerzita 2021; 153–158. ISBN 978-80-561-0846-8.

LEHOTSKÁ, M. Využitie meracích ahodnotiacich nástrojov vstarostlivosti opacientov po cievnej mozgovej príhode. In Florence 2014; 4. Dostupné na: https://www.florence.cz/casopis/archiv-florence/2014/4/vyuzitie-meracich-a-hodnotiacich-nastrojov-v-starostlivosti-o-pacientov-po-cievnej-mozgovej-prihode/

MINÁRIKOVÁ, E., BELLA, V. Diagnostika neskorej kardiotoxicity udispenzarizovaných pacientok po liečbe ca mammae 2012. Dostupné na: https://www.linkos.cz/lekar-a-multidisciplinarni-tym/kongresy/po-kongresu/databaze-tuzemskych-onkologickych-konferencnich-abstrakt/diagnostika-neskorej-kardiotoxicity-u-dispenzarizovanych-pacientok-po-liecbe-ca/

MURAOKA, Y. et al. Geriatric Nutritional Risk Index Predicts High Activities of Daily Living at Discharge in Older Patients with Heart Failure after Cardiac Rehabilitation. In Journal of Clinical Medcin 2023; 12(I. 24): 7662–7669. Dostupné na: https://doi.org/10.3390/jcm12247662

NOVOTNÝ, J., VÍTEK, P. Onkologie vklinické praxi. Praha: Mladá fronta 2016. 592 s. ISBN 978-80-2043-944-4.

OLEXA, P. Vybrané kapitoly zgerontológie 1. diel. Košice: LF Univerzita Pavla Jozefa Šafárika 2022. 56 s. ISBN 978-80-574-0111-7.

SATINSKÝ, I., RICHTÁROVÁ, J. Intermitentní výživa vintenzivní péči – teorie apraxe. In Rozhledy vchirurgii 2021; 100(2): 66–73. ISSN 1805-4579.

SEIDL, Z. Neurologie pro studium ipraxi. Praha: Grada Publishing 2015. 384 s. ISBN 978-80-247-5247-1.

SHEHU, E. et al. Development and Evaluation of aMultimodal Supportive Intervention for Promoting Physical Function in Older Patients with Cancer. In CANCERS 2022; 14(I. 11). doi: 10.3390/cancers14112599

SCHRADER, E. et al. Nutritional and functional status in geriatric day hospital patients-MNA short form versus full MNA. In Journal of Nutrition Health & Aging 2016; 20(I. 9): 918–926. doi: 10.1007/s12603-016-0691-4 2016

SONG, GH et al. Geriatric Nutritional Risk Index and First-Year Mortality in Incident Hemodialysis Patients. In NUTRIENTS 2024; 16(I. 5.). doi: 10.3390/nu16050652

ŠULIČOVÁ, A. akol.Ošetrovateľská kazuistika upacienta sgeriatrickým maladaptačným syndrómom (GMS). In Grant Journal 2019; 8(I. 2): 103–107. ISSN 1805-062X.

TOHYAMA, M. Predictive Value of the Hemoglobin-Geriatric Nutritional Risk Index in Patients with Heart Failure. In NUTRIENTS 2024; 15(I. 22. doi: 10.3390/nu15224789

VÁGNEROVÁ, T. akol. Výživa vgeriatrii agerontologii. Praha: Karolinum 2020. 200 s. ISBN 978-80-246-4620-6.

VOKURKA, S. Komplikace onkologických pacientu amožnosti jejich řešení vprimární péči. Praha: Grada Publishing 2022. 151 s. ISBN 978-80-271-3556-1.

VOSTRÝ, M., VETEŠKA, J. akol. Kognitivní rehabilitace seniorů. Praha: Grada Publishing 2021. 173 s. ISBN 978-80-271-2866-2.

ZRUBÁKOVÁ, K., KRAJČÍK, Š. Farmakoterapie vgeriatrii. Praha: Grada Publishing 2016. 224 s. ISBN 978-80-247-5229-7.