Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.
Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

prof. MUDr. Jiří Vítovec, CSc., MUDr. Monika Špinarová, Ph.D., MSc.,
MUDr. Anna Chaloupka, Ph.D., MUDr. Karel Lábr, Ph.D.

Farmakoterapie srdečního selhání

Autoři:
prof. MUDr. Jiří Vítovec, CSc.
I. interní kardioangiologická klinika Lékařské fakulty Masarykovy univerzity a Fakultní nemocnice u sv. Anny v Brně
Ústav farmakologie a toxikologie Farmaceutické fakulty Masarykovy univerzity v Brně

MUDr. Monika Špinarová, Ph.D., MSc.
I. interní kardioangiologická klinika Lékařské fakulty Masarykovy univerzity a Fakultní nemocnice u sv. Anny v Brně

MUDr. Anna Chaloupka, Ph.D.
I. interní kardioangiologická klinika Lékařské fakulty Masarykovy univerzity a Fakultní nemocnice u sv. Anny v Brně

MUDr. Karel Lábr, Ph.D.
I. interní kardioangiologická klinika Lékařské fakulty Masarykovy univerzity a Fakultní nemocnice u sv. Anny v Brně

Recenzentka:
prof. MUDr. Lenka Špinarová, Ph.D.
I. interní kardioangiologická klinika Lékařské fakulty Masarykovy univerzity a Fakultní nemocnice u sv. Anny v Brně

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2025
© Grada Publishing, a.s., 2025

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 9973. publikaci
Šéfredaktorka lékařské literatury MUDr. Michaela Lízlerová
Odpovědná redaktorka Eva Frašková, Mgr. Klára Procházková
Jazyková korektura Jindřiška Bláhová
Sazba a zlom Vladimír Vyskočil
Formát ePub Štěpán Böhm
Počet stran 190
1. vydání, Praha 2025
Vytiskla TISKÁRNA V RÁJI, s.r.o., Pardubice

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-7874-2 (ePub)
ISBN 978-80-271-7873-5 (pdf)
ISBN 978-80-271-5516-3 (print)

Předmluva

Srdeční selhání je závažné onemocnění a jeho incidence i prevalence roste. Jedná se o významný problém pro širokou lékařskou veřejnost – nejen kardiology, internisty či praktické lékaře, ale také pro další lékařské obory.

V léčbě srdečního selhání byly na počátku historie podávány pouze bylinné přípravky, zejména digitalis, jehož použití bylo poprvé publikováno Williamem Witheringem v roce 1785. Do konce 20. století byla kromě náprstníku k dispozici pouze diuretika, přidali se inhibitory angiotenzin konvertujícího enzymu (ACEI), sartany, antagonisté mineralokortikoidních receptorů a betablokátory. Obrovského pokroku bylo dosaženo ve 21. století: do praxe byly uvedeny blokátory angiotenzinového receptoru a neprilysinu (ARNI), a hlavně glifloziny. Pokrok byl tak rychlý, že k doporučením pro srdeční selhání z roku 2021 musela být napsána aktualizace již v roce 2023. Objevila se také řada zcela nových molekul, které již mají v léčbě srdečního selhání data z klinických studií.

Je proto velmi žádoucí a užitečné, že vzniká nová kniha, která přináší nejmodernější poznatky z této oblasti. Vedení kolektivu autorů se ujal významný a zkušený internista, kardiolog a farmakolog prof. MUDr. Jiří Vítovec, CSc., který oslovil mladší kolegy k napsání této monografie: MUDr. Annu Chaloupku, Ph.D., MUDr. Karla Lábra, Ph.D., a MUDr. Moniku Špinarovou, Ph.D., MSc. Autorům se podařilo napsat jednotlivé kapitoly tak, že působí zcela jednolitě; vznikl tak text, který zahrnuje zcela recentní poznatky z oblasti srdečního selhání. Kniha je napsána prakticky, výstižně a pro širokou lékařskou veřejnost. Je doplněna řadou přehledných tabulek a obrázků, cituje současná česká i mezinárodní doporučení a studie. Mapuje historii srdečního selhání, popisuje jednotlivé lékové skupiny, selhání akutní a chronické, kardiomyopatie i komorbidity.

Ráda bych pogratulovala autorskému týmu ke zdařilé společné publikaci, která bude praktickým přehledem a návodem k léčbě srdečního selhání. Věřím, že bude pro lékaře odborným přínosem a pěkným počtením.

Bylo pro mne radostí a ctí ujmout se role recenzentky.

Prof. MUDr. Lenka Špinarová, Ph.D.

1Historie farmakologie chronického srdečního selhání

Jiří Vítovec

Historie farmakologie chronického srdečního selhání odráží staletí pokroku v poznávání tohoto onemocnění a vývoji účinných léčebných postupů. Zahrnuje pokroky ve fyziologii, biochemii a klinické medicíně. Dále je uveden jejich přehled.

1.1Starověké a pozdější období

Bylinné prostředky: Tradiční prostředky, jako je náprstník (Digitalis lanata, Digitalis purpurea), byly ve starověku používány k léčbě příznaků připomínajících srdeční selhání, ačkoli jejich mechanismus tehdy nebyl znám.

Galén a humorální teorie: Starověcí řečtí a římští lékaři dávali srdeční selhání do souvislosti s nerovnováhou tělesného humoru a léčili ho diuretiky, jako je dřišťál a jalovec, aby zmírnili zadržování tekutin.

1.218. století

William Withering (1785)

Withering se zasloužil o zdokumentování použití výtažku z náprstníku (digitalis) při „vodnatelnosti“ (otoky, často spojené se srdečním selháním). Jeho práce znamenala první strukturovaný přístup k farmakologické léčbě srdečních obtíží. Bylo zjištěno, že srdeční glykosidy zvyšují srdeční stažlivost, ačkoli mechanismus působení byl v té době nejasný.

Withering W. An account of the foxglove, and some of its medical uses: With practical remarks on dropsy, and other diseases. Birmingham, England: M. Swinney, 1785.

1.320. století

Srdeční glykosidy

Extrakty jako digoxin a digitoxin, získané z náprstníku, se staly standardními léky na srdeční selhání a arytmie. Bylo známo, že zlepšují srdeční výdej tím, že inhibují sodíko-draslíkovou pumpu ATPázu a zvyšují množství intracelulárního vápníku, jak bylo popsáno v roce 1953 Schatzmannem. Je pozoruhodné, že až v roce 1997 byla publikována první randomizovaná kontrolovaná studie (RCT) DIG, která prokázala menší zhoršení srdečního selhání po digoxinu, bez vlivu na úmrtí.

Schatzmann, HJ. Herzglykoside als hemmstoffe für den aktiven Kalium- und Natriumtransport durch die Erythrozytenmembran. Helv Physiol Pharmacol Acta. 1953;11:346–354.

The Digitalis Investigation Group. The effect of digoxin on mortality and morbidity in patients with heart failure. N Engl J Med. 1997;336:525–533.

Diuretika

Byla vyvinuta thiazidová a kličková diuretika (např. furosemid), která pomáhají zvládat přetížení tekutinami, jež je charakteristickým znakem srdečního selhání. Tyto léky jsou stále základem pro zmírnění symptomů u pacientů se srdečním selháním.

Schreiner GE, Bloomer HA. Effect of chlorothiazide on the edema of cirrhosis, nephrosis, congestive heart failure and chronic renal insufficiency. N Engl J Med. 1957;257:1016–1022.

Vazodilatancia

Byly zavedeny nitráty a hydralazin, které snižují preload (předtížení) a následný afterload (dotížení), čímž snižují zátěž selhávajícího srdce. V roce 1986 byla publikována první dvojitě zaslepená, randomizovaná kontrolovaná studie (RCT) V-HeFT I, která ukázala příznivý vliv na mortalitu při kombinaci nitrátů s hydralazinem.

Cohn JN, Archibald DG, Ziesche S, et al. Effect of vasodilator therapy on mortality in chronic congestive heart failure. N Engl J Med. 1986;314:1547–1552.

Systém renin-angiotenzin-aldosteron (RAAS)

Inhibitory angiotenzin konvertujícího enzymu (ACEI), jako je enalapril či kaptopril, se objevily jako revoluční léčba. Byly zaměřeny na inhibici RAAS, snižovaly afterload a zabraňovaly srdeční remodelaci. Tyto léky prokázaly přínos pro přežití u srdečního selhání se sníženou ejekční frakcí (HFrEF), jak ukázala klinická studie (RCT) s enalaprilem CONSENSUS a studie s antagonistou receptoru AT1 pro angiotenzin II (sartany) losartanem ELITE II.

CONSENSUS Trial Study Group. Effects of enalapril on mortality in severe congestive heart failure. Results of the Cooperative North Scandinavian Enalapril Survival Study (CONSENSUS). N Engl J Med. 1987;316:1429–1435.

Pitt B, Poole-Wilson PA, Segal R, et al. Effect of losartan compared with captopril on mortality in patients with symptomatic heart failure: randomised trial – the Losartan Heart Failure Survival Study ELITE II. Lancet. 2000;355:1582–1587.

Betablokátory

Betablokátory (BB), např. karvedilol, metoprolol, bisoprolol či nebivolol, jimž se zpočátku lékaři v terapii vyhýbali kvůli jejich negativním inotropním účinkům, se později ukázaly jako prospěšné, protože snižovaly potřebu kyslíku v myokardu a časem zlepšovaly funkci komor, jak dokázala první dokončená studie s metoprololem ZOK MERIT-HF a poté další s karvedilolem, bisoprololem či nebivololem. Zajímavé je, že v roce 1975 Finn Waagstein a spol. publikovali použití BB u srdečního selhání u sedmi nemocných a byli za to celosvětově velmi kritizováni, avšak čas jim dal za pravdu.

Effect of metoprolol CR/XL in chronic heart failure: Metoprolol CR/XL Randomised Intervention Trial in Congestive Heart Failure (MERIT-HF). Lancet. 1999;353:2001–2007.

Waagstein F, Hjalmarson Ä, Varnauskas E, et al. Effect of chronic beta-adrenergic receptor blockade in congestive cardiomyopathy. British Heart J. 1975;37:1022–1036.

Antagonisté aldosteronu

Bylo zjištěno, že léky jako spironolakton a eplerenon zlepšují přežití tím, že působí proti aldosteronem zprostředkované fibróze a retenci sodíku, což prokázaly i studie RALES a EPHESUS.

Pitt B, Zannad F, Remme WJ, et al. The effect of spironolactone on morbidity and mortality in patients with severe heart failure. Randomized Aldactone Evaluation Study Investigators. N Engl J Med. 1999;341:709–717.

Zannad F, McMurray JJ, Krum H, et al. Eplerenone in patients with systolic heart failure and mild symptoms. N Engl J Med. 2011;364:11–21.

1.42010 až současnost

ARNI (inhibitory angiotenzinového receptoru a neprilysinu)

Sakubitril/valsartan se stal základem léčby HFrEF a ve srovnání s ACEI vykazuje lepší výsledky, jež byly prokázány ve studii PARADIGM-HF. Dnes postupně nahrazuje ACEI či sartany.

McMurray JJ, Packer M, Desai AS, et al. Angiotensin-neprilysin inhibition versus enalapril in heart failure. N Engl J Med. 2014;371:993–1004.

Ivabradin

Selektivně inhibuje proud If v sinoatriálním uzlu, čímž snižuje srdeční frekvenci bez ovlivnění kontraktility. To je prospěšné u některých pacientů se srdečním selháním, jak prokázala studie SHIFT.

Swedberg K, Komajda M, Böhm M, et al. On behalf of the SHIFT Investigators. Ivabradine and outcomes in chronic heart failure (SHIFT): a randomised placebo-controlled study. Lancet. 2010;376:886–894.

Vericiguát

Perorální stimulátor rozpustné guanylátcyklázy (sGC) s následným zvýšením cyklického guanosinmonofosfátu (cGMP). Dochází k vazodilataci a relaxaci hladkého svalstva. Jeho účinnost byla prokázána ve studii VICTORIA.

Armstrong PW, Pieske B, Anstrom KJ, et al. VICTORIA Study Group. Vericiguat in patients with heart failure and reduced ejection fraction. N Engl J Med. 2020;382:1883–1893.

Inhibitory SGLT2

Inhibitory sodíko-glukózového kotransportéru 2 (SGLT2), jako je empagliflozin a dapagliflozin, byly původně vyvinuty pro léčbu diabetu a prokázaly významný přínos u srdečního selhání bez ohledu na stav diabetes mellitus a výši ejekční frakce. Studie DAPA-HF a EMPEROR-Reduced i další to jasně prokázaly.

McMurray JJV, Solomon SD, Inzucchi SE, et al. Dapagliflozin in patients with heart failure and reduced ejection fraction. N Engl J Med. 2019;381:1995–2008.

Packer M, Anker SD, Butler J, et al. Cardiovascular and renal outcomes with empagliflozin in heart failure. N Engl J Med. 2020;383:1413‒1424.

1.5Nový výzkum

V současné době se provádí řada studií, které se zabývají problematikou srdečního selhání: zkoumají se léky zaměřené na mitochondriální funkce, fibrózu a zánět.

Genová terapie a přístupy precizní medicíny jsou v raných fázích vývoje.

1.6Klíčové změny v paradigmatu

Od léčby symptomů ke snížení úmrtnosti: Důraz se přesunul od diuretik a digoxinu (především zmírnění symptomů) k lékům, které zlepšují přežití, jako jsou inhibitory RAAS, betablokátory a inhibitory SGLT2.

Pochopení fenotypů srdečního selhání: Pokroky v porozumění srdečnímu selhání se zachovanou ejekční frakcí (HFpEF) vedly k individualizovaným terapeutickým přístupům.

Souhrn

Farmakologická léčba srdečního selhání se dramaticky vyvíjí a přešla od empirického užívání bylin k cílené léčbě, která má kořeny v molekulárním porozumění. Probíhající výzkum nadále zdokonaluje léčebné strategie a nabízí naději na zlepšení výsledků a kvality života pacientů.

Literatura

Ferrari R, Balla C, Fucili A. Heart failure: an historical perspective. Eur Heart J. 2016;18:(Suppl._G):G3–G10.

Goldstein S. The evolution of heart failure therapy in the past sixty years: One man’s journey. J Cardiac Failure. 2016;21:773–778.

Shah A, Gandhi D, Srivastava S, et al. Heart failure: a class review of pharmacotherapy. P T. 2017;42:464–472.

2Farmakologie léků pro srdeční selhání

Jiří Vítovec

2.1Inhibitory angiotenzin konvertujícího enzymu

Vléčbě kardiovaskulárních onemocnění působí příznivě inhibitory angiotenzin konvertujícího enzymutím, že kromě snížení cirkulujícího angiotenzinuII sníží také vliv tkáňového angiotenzinu II, hlavně vcévní stěně amyokardu, sníží uvolnění noradrenalinu zterminálních neuronů azvýší vazodilatační bradykinin. Snížení angiotenzinu II dále vede kpoklesu tvorby vazokonstrikčního endotelinu zpoškozeného endotelu apůsobí změnu utváření kolagenu vcévní stěně avmyokardu. ACEI jsou jednoznačně indikovány uvšech funkčních stadií srdečního selhání odNYHA Iaž poNYHA IV. Vdoporučeních pro léčbu srdečního selhání jsou uvedeny pouze ty, které mají data zrandomizovaných kontrolovaných studií (RCT): kaptopril, enalapril, lisinopril, ramipril, trandolapril. Perindopril sice není uvedenvdoporučeních Evropské kardiologické společnosti (European Society of Cardiology, ESC) aČeské asociace srdečního selhání (ČASS), ale má data ze studie EVROPA pro prevenci srdečního selhání, proto jej zde také zmiňujeme.

Nežádoucí účinky

Nejčastějším nežádoucím účinkem ACEI je suchý dráždivý kašel, který se vyskytuje v10–15% ave2–5% je důvodem kpřerušení léčby. Vpřípadě dráždivého kašle, jenž je vpříčinné souvislosti snasazením ACEI, se dnes ACEI zamění zaARB (blokátory angiotenzinového receptoru, sartany) nebo raději za ARNI (inhibitor angiotenzinových receptorů aneprilysinu).

Kontraindikace

Stenózy obou renálních tepen nebo jedné usolitární ledviny, těhotenství alaktace, známá přecitlivělost naACEI, hyperkalemie aporfyrie.

Relativními kontraindikacemi, při zvážení přínosu arizik, jsou aortální amitrální stenóza, významná renální insuficience shyperkalemií, významné stenózy karotid aženy vefertilním věku.

Literatura

CONSENSUS Trial Study Group. Effects of enalapril on mortality in severe congestive heart failure. Results of the Cooperative North Scandinavian Enalapril Survival Study (CONSENSUS). N Engl J Med. 1987;316:1429–1435.

Fox KM, Bertrand M, Ferrari R, et al. Efficacy of perindopril in reduction of cardiovascular events among patients with stable coronary artery disease: randomised, double-blind, placebo-controlled, multicentre trial (The EUROPA study). Lancet. 2003;362:782–788.

Garg R, Yusuf S. Overview of randomized trials on angiotensin-converting enzyme inhibitors on mortality and morbidity in patients with heart failure. JAMA. 1995;18:1450–1456.

SOLVD Investigators. Effects of enalapril on survival in patients with reduced left ventricular ejection fractions and congestive heart failure. N Engl J Med. 1991;325:293–302.

2.2Blokátory receptoru AT1 pro angiotenzin II

receptor AT1 zprostředkovává většinu klinicky známých účinků angiotenzinu II. Sartany blokují vexperimentu RAS (systém renin-angiotenzin) oproti ACEI selektivněji aúplněji. Stimulace receptorů AT2 možná působí protektivně naorgány aantiproliferativně; angiotenzin II totiž při blokádě receptorů AT1 vplazmě stoupá, váže se pravděpodobně nareceptor AT2.

Dosavadní poznatky oblokátorech receptoru AT1 pro angiotenzin II usrdečního selhání můžeme shrnout takto:

•Indikace blokátorů receptoru AT1 pro angiotenzin II (ARB) jsou shodné sindikacemi pro ACEI. ARB jsou jednoznačně indikovány při intoleranci ACEI.

•Nemáme důkaz, že ARB jsou lepší než ACEI, proto jsou lékem volby usrdečního selhání jen při intoleranci ACEI.

•Jsou opět doporučeny ty ARB, které mají data zklinických studií: kandesartan, losartan avalsartan.

•Vsoučasnosti však raději zvolíme ARNI.

Nežádoucí účinky akontraindikace

Jsou podobné jako uACEI, vyjma dráždivého kašle, který se vyskytuje ojediněle. Vléčbě srdečního selhání vpřípadě kašle poACEI indikujeme ARB nebo ARNI.

Literatura

Cohn JN, Tognoni G. Arandomized trial of the angiotensin-receptor blocker valsartan in chronic heart failure. NEngl J Med. 2001;345:1667–1675.

Pfeffer MA, Swedberg K, Granger CB, et al. Effects of candesartan on mortality and morbidity in patients with chronic heart failure: the CHARM-Overall programme. Lancet. 2003;362:759–766.

Pitt B, Segal R, Martinez FA, et al. Randomised trial of losartan versus captopril in patients over 65 with heart failure (Evaluation of Losartan in the Elderly Study, ELITE). Lancet. 1997;349:747–752.

Poole-Wilson PA, Segal R, et al. Effect of losartan compared with captopril on mortality in patients with symptomatic heart failure: randomised trial – the Losartan Heart Failure Survival Study ELITE II. Lancet. 2000;355:1582–1587.

2.3Duální inhibitor receptoru AT1 pro angiotenzinII aneprilysinu

ARNI (angiotensin receptor neprilysin inhibitor, duální inhibitor receptoru AT1 pro angiotenzin II aneprilysinu) je kombinovaný přípravek sakubitrilu avalsartanu využívaný vléčbě chronického srdečního selhání. Sakubitril je proléčivo, které poaktivaci blokuje působení neprilysinu, čímž zabraňuje rozkladu natriuretických peptidů. To vede kprodloužení trvání jejich příznivých účinků – vazodilataci, natriuréze adiuréze, zvyšuje se rychlost glomerulární filtrace aprůtok krve ledvinami. Následkem toho isnižuje krevní tlak, snižuje tonus sympatiku ahladinu aldosteronu amá antihypertrofické aantifibrotické účinky. Inhibicí neprilysinu se však hromadí angiotenzin II abradykinin. Ztohoto důvodu je nutné sakubitril kombinovat právě svalsartanem. Lze předpokládat, že dobudoucna ARNI plně nahradí ACEI či ARB.

Indikace

•ARNI je doporučen jako náhrada léčby ACEI upacientů sHFrEF (srdeční selhání se sníženou ejekční frakcí levé komory) scílem snížit riziko úmrtí ahospitalizace.

•ARNI může být zvážen upacientů naivních kterapii ACEI (de novo srdeční selhání). Vtéto indikaci nemá zatím úhradu.

•ARNI zřejmě budou doporučeny vprvní linii léčby HFmrEF (srdeční selhání smírně sníženou ejekční frakcí levé komory). Studie PARAGON-HF unemocných sHFpEF (srdeční selhání se zachovanou ejekční frakcí levé komory) ukázala, že by mohly být ARNI vhodné užen nad 65 let asejekční frakcí pod 57%.

Nežádoucí účinky

Hlavním nežádoucím účinkem je hypotenze. Je-li asymptomatická, není většinou potřeba změna medikace. Pokud se ale vyskytuje symptomatická hypotenze, je někdy nutno snížit dávku či ARNI vysadit. Popodání ARNI lze očekávat možné zvýšení dusíkatých látek adraslíku.

Kontraindikace

Angioedém vanamnéze, známá bilaterální stenóza renální tepny, těhotenství, rizikové období těhotenství akojení, hodnota odhadované glomerulární filtrace (eGFR) <0,5ml/s/1,73 m2, hodnota kalemie >5,5mmol/l, příznaky hypotenze nebo sTK (systolický krevní tlak) < 90 mmHg.

Literatura

McMurray JJ, Packer M, Desai AS, et al. Angiotensin-neprilysin inhibition versus enalapril in heart failure. N Engl JMed. 2014;371:993–1004.

Solomon SD, McMurray JJV, Anand IS, et al. Angiotensin-neprilysin inhibition in heart failure with preserved ejection fraction. N Engl J Med. 2019;381:1609–1620.

Solomon SD, Vaduganathan M, Claggett BL, et al. Sacubitril/valsartan across the spectrum of ejection fraction in heart failure. Circulation. 2020;141:352–361.

2.4Antagonisté mineralokortikoidních receptorů

Blokátory aldosteronových receptorů jsou antagonisté aldosteronu. Aldosteron je mohutným stimulátorem tvorby kolagenu vmyokardu icévní stěně, vede kfibróze, zvyšuje lokální tvorbu noradrenalinu vcévní stěně aupreguluje receptory AT1 pro angiotenzin II aACE. Antagonisté mineralokortikoidních receptorů (MRA) vyvolávají zvýšenou sekreci sodíku avody, spojenou sretencí draslíku. Unemocných se srdečním selháním mají příznivý vliv nasnížení tvorby fibrózní tkáně vmyokardu. Máme kdispozici tři preparáty, starší spironolakton, sřadou nežádoucích účinků, anovější eplerenon či finerenon, což je nesteroidní antagonista mineralokortikoidních receptorů, který kromě vysoce selektivní blokády nadměrné aktivace tohoto receptoru ukardiorenálních onemocnění také inhibuje aktivaci specifických kofaktorů zapojených vexpresi genů, které se podílejí napatofyziologii zánětu, fibrotizaci ahypertrofii tkání. Nyní má ipozitivní velkou klinickou studii unemocných se srdečním selháním se zachovanou nebo mírně sníženou ejekční frakcí (FINEARTS-HF).

Pro akutní stavy je kdispozici injekční kalium kanreonát vdávce 200–400 mg/den.

Nežádoucí účinky

Vzhledem ktomu, že jednotlivé MRA mají rozdílné nežádoucí účinky, jsou dále uvedeny samostatně.

Spironolakton – hyperkalemie ajiné elektrolytové nerovnováhy vznikají vdůsledku mechanismu účinku spironolaktonu jako kompetitivního antagonisty aldosteronu amohou vést karytmiím, křečím vdolních končetinách, kevzniku nauzey až kezvracení. Některé nežádoucí účinky, jako je snížení libida, erektilní dysfunkce, gynekomastie umužů, citlivost prsů, bolest prsů umužů, zvětšení prsů, menstruační poruchy ahirsutismus, vznikají kvůli antiandrogennímu účinku spironolaktonu.

Eplerenon – vedvou studiích, EPHESUS aEMPHASIS-HF, byla celková incidence nežádoucích účinků zaznamenaná veskupině léčené eplerenonem srovnatelná sincidencí nežádoucích účinků veskupině splacebem.

Finerenon – nejčastěji hlášeným nežádoucím účinkem finerenonu, který je závislý nadávce, byla hyperkalemie. Vklinických studiích FIGARO-DKD, FIDELIO-DKD aFINEARTS-HF se vyskytovala u14% léčených finerenonem oproti 6,9% pacientů užívajících placebo apodobně hypotenze pod 100mmHg byla přítomna v18% pofinerenonu a14% poplacebu.

Kontraindikace

Literatura

Pitt B, Pfeffer MA, Assmann SF, et al. Spironolactone for heart failure with preserved ejection fraction. N Engl JMed. 2014;370:1383–1392.

2.5Betablokátory

Pozitivními účinky blokády betareceptorů uchronického srdečního selhání jsou:

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

Literatura

2.6Inhibitory sodíko-glukózového kotransportéru 2

Indikace

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

Literatura

2.7Diuretika

Nežádoucí účinky

2.8Srdeční glykosidy, inotropní látky asympatomimetika

Mechanismus účinku arozdělení

2.8.1Srdeční glykosidy – základní charakteristika

Digoxin

Indikace

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

Ostatní pozitivně inotropní látky

2.8.2Inhibitory fosfodiesterázy 3

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

2.8.3Senzitizéry vápníku (calcium sensitizers)

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

2.8.4Sympatomimetika

2.8.5Sympatomimetika spřevážně inotropním účinkem

Dobutamin

Indikace

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

2.9Vazodilatancia – vericiguát, nitráty ainhibitory fosfodiesterázy 5

2.9.1Vericiguát

Indikace

Nežádoucí účinky

2.9.2Izosorbid dinitrát (ISDN)

Nežádoucí účinky

2.9.3Inhibitory fosfodiesterázy 5

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

2.10Inhibitor sinusového uzlu – ivabradin

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

2.11Specifické léky usrdečního selhání

2.11.1Mavakamten

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

2.11.2Tafamidis

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

2.11.3Karboxymaltóza železa

Komplex železa akarboxymaltózy

Využití železa

Nežádoucí účinky

Kontraindikace

2.12Perspektivní léky

2.12.1Agonisté receptoru pro GLP-1 – inkretinová analoga

2.12.2Nové inotropní látky (istaroxim, omecamtiv mecarbil, danicamtiv)

Istaroxim

Omecamtiv mecarbil

Danicamtiv

2.12.3Kolchicin

2.12.4Cilostazol, trimetazidin

Cilostazol

Trimetazidin

2.12.5Beta3-agonisté

2.13Budoucnost farmakologické léčby srdečního selhání

Výzvy avýhled