Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.
Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Helena Prausová

Šťastný život s málem 

Vydala Grada Publishing, a. s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401
www.grada.cz
jako svou 10 000. publikaci

Odborná redaktorka: Mgr. Radka Kubelková
Sazba a grafická úprava: Robert Prokopec
Návrh a zpracování obálky: Robert Prokopec
Počet stran 192
První vydání, Praha 2025
Vytiskla tiskárna TNM PRINT, s.r.o., Nové Město
© Grada Publishing, a. s., 2025

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-271-7911-4 (ePub)
ISBN 978-80-271-7910-7 (pdf)
ISBN 978-80-271-5603-0 (print)

Mé mamince, první minimalistce, kterou jsem kdy poznala, i když jsme to ani jedna netušily.

Mému muži, bez jehož pohledu na život bych nebyla tou ženou, kterou jsem dnes. Díky, že mi ukazuješ to, co sama nevidím.

UPOZORNĚNÍ: Rady a názory uvedené v knize nenahrazují odbornou péči a nejsou zamýšleny jako terapie psychických problémů. Věci, kterých se rozhodnete na základě této knihy zbavit, vyhazujete po vlastním rozhodnutí a zcela dobrovolně.

o autorce

Ing. HELENA PRAUSOVÁ, Ph.D. se narodila roku 1987 a dlouhou dobu se věnovala studiu a práci v oboru aplikované mechaniky. Po získání doktorátu a narození dvou dětí se rozhodla pro radikální změnu životní dráhy a začala se naplno věnovat své dlouholeté vášni, kterou je zjednodušování života a využívání minimalismu jako cesty k naplněnému životu. Svobodu a lehkost, která je pro ni naprostou nezbytností, si užívá i při cestování nalehko. Svoji životní filozofii a praktické rady předává klientkám, které chtějí zlepšit svůj život a efektivněji zvládat nejen domácnost.

úvod

Kupte si nejnovější telefon, má fotoaparát s vyšším rozlišením, kvalitnější displej a váží jen neuvěřitelných dvě stě gramů. Pořiďte si stylové boty a budete konečně opravdu šik. Získejte větší televizi s více funkcemi a zažijete ten pravý požitek při sledování filmu. A ještě kuchyňský robot s deseti nástavci, pak budete na tu televizi mít i dost času. Kupte si více, budete šťastnější.

Věci. Věci jsou radostí i prokletím dnešní doby. Nikdy dříve jsme neměli k dispozici tolik rozmanitých, a tak dostupných předmětů. Už ani nemusíme vytáhnout paty z domu, věci přicházejí za námi. Nabízejí se nám v reklamách, číhají v tisících obchodech a tváří se jako zaručený zdroj štěstí a spokojenosti. A tak si je pořizujeme a vůbec nepřemýšlíme o tom, zda je opravdu potřebujeme. Přibývají a přibývají, až jednoho dne zjistíme, že sloužíme my jim, nikoli ony nám. Přichází zahlcení, přetížení a chaos.

Podobně zacházíme i s myšlenkami, informacemi a dalšími vjemy, které k nám přicházejí. Všechny přijímáme, stejně jako věci, které přinášíme domů. A snažíme se dělat neustále více. Vozit děti na více kroužků, aby se více rozvíjely, více vydělávat, abychom si mohli dovolit více těch úžasných věcí a také více zážitků, dovolených, větší byt nebo druhé auto.

Měli bychom být tedy i čím dál šťastnější, že? Ale nejsme, ve svých domovech se cítíme zahlcení povinnostmi, horko těžko udržujeme pořádek a věci přesouváme z místa na místo. Ve zbytku času po práci pak jen skáčeme mezi domněle nezbytnými povinnostmi a aktivitami s pocitem, že přece život nechceme promrhat a musíme využít všechny ty skvělé možnosti, které máme. Všichni to koneckonců tak dělají.

Ten život, který nechceme promarnit, nám zatím utíká mezi prsty. Trávíme ho bez chvilky zastavení, ocenění jeho krásy, žijeme ho zavalení nepotřebnými předměty, které mu nepřidávají žádnou hodnotu. A myslíme si, že je to normální, že je to v pořádku a jinak to nejde. A sny a touhy? Buď si je nahrazujeme dalšími věcmi a zážitky, nebo je odkládáme na až. Až splatíme hypotéku, poletíme konečně na tu vysněnou dovolenou. Až mě povýší v práci, pořídíme si druhé auto, to vyřeší naše dohady. Až se přestěhujeme do většího bytu, budeme mít doma konečně pořádek. Dělíme svůj život na teď a až. Kdo z nás má ale jistotu, že nějaké až skutečně přijde? Kolik času nám zbývá?

Ke štěstí nepotřebujete nic dalšího, žádné další věci ani úspěchy. Naopak, potřebujete všeho méně, o hodně méně, než máte právě teď. Pod všemi těmi nánosy nepotřebných krámů a domnělých povinností se skrývá vaše schopnost skutečně vnímat život, být přítomni v každém okamžiku. Odhodíte-li nadbytek v nejrůznějších oblastech vašeho života, máte šanci naučit se být šťastní tady a teď, protože to budete vy, kdo svůj život tvoří a plně za něj zodpovídá.

Tuto knihu jsem napsala proto, abyste přestali dělit život na „teď“ a „až“. Abyste si uvědomili, že váš čas je příliš krátký na to, abyste ho trávili nepodstatnými činnostmi a starostmi. Abyste si připomněli, že máte jen „teď“. A abyste přestali hromadit věci v marné naději, že vám poskytnou to, po čem toužíte.

JÁ MINIMALISTKA

Moje maminka miluje turistiku. Takovou tu obyčejnou, batoh na záda, svačinu, pití, dobré boty a jít se toulat Šumavou. Od malička jsme tedy trávili soboty od jara do podzimu na výletech a ten pocit, kdy máte volné ruce, před sebou mnoho kilometrů pěší cesty a nad hlavou nekonečné nebe, se stal jedním ze stěžejních prožitků mého dětství. Později jsem se zamilovala do in-line bruslí, pak do vysokohorské turistiky v náročnějším terénu, a nakonec do sportovního lezení. Jak je to běžné na prahu dospělosti, toužila jsem po adrenalinových zážitcích, překonávání sebe sama na těžkých túrách a připadala jsem si „děsně cool“, když jsem lezla po skalách a vyznala jsem se ve všech těch karabinách, uzlech a dalším moderním vybavení.

Všechny tyto sporty ale měly vždy něco společného. I když se bez patřičného vybavení neobešly, daly se vždy sbalit do batohu. Nikdy jsem neměla ráda cyklistiku. Kolo pro mě znamená šikovný dopravní prostředek pro cestu z bodu A do bodu B. Jako sport a aktivita pro zábavu je však pro mě nemyslitelné. Vadí mi totiž to kolo s sebou tahat. Já vím, přece na něm jedu, nenosím ho. Ale u hospody ho musím vhodně odstavit, zamknout, může se rozbít a potřebuje pravidelnou údržbu… A neměla bych volné ruce! Ty jsou pro mě symbolem svobody, klidu a připravenosti na to, co mám v tu chvíli prožívat.

Už pár let v rukou většinou držím ručičky svých dvou dětí, což je úžasné, a velmi si tohoto daru vážím. Ale když vyrazím někam bez dětí nebo se mě zrovna nepotřebují držet, ať už doslova nebo přeneseně, objeví se ten starý známý pocit volnosti podmíněný prázdnýma rukama, jako bych znovu byla na túře s mamkou a bráchou a měla celý svět u nohou.

Jsem založením minimalistka. Teď už to vím. Vždycky jsem tíhla k jednoduchosti v prostoru i v myšlenkách, zážitcích a činnostech. Nevymýšlela jsem na každý víkend jinou zábavu, byla a stále jsem spokojená v klidu doma. Po narození druhého dítěte dostaly mé tendence ke zjednodušování a přirozená touha po pořádku jasnější obrysy. Fenomén minimalismu mě při jeho objevení v on-line světě vlastně vůbec nepřekvapil. Usadil se v mém srdci tak, jako by tam dávno patřil. Propojil a nádherně zabalil do jednoho pojmu mé sklony k prostému životnímu stylu ve všech oblastech života. Díky minimalismu dokážu pojmenovat, proč žiju tak, jak žiju, po čem toužím, proč toho umím dosáhnout a obhájit si to před svými blízkými, je-li to potřeba.

Ohlédnu-li se nazpět, vidím jasnou cestu k minimalismu už v dětství. Vždy jsem ráda přebírala a uklízela své věci. Doma jsem viděla, že každá věc má své jasné místo, a nakonec se vždy vrátí tam, kam patří. Za dobré základy, díky kterým teď procházím životem s lehkostí, vděčím své mámě. Dostat se ale do bodu, kdy jsem opravdu hluboce spokojená se svým životem a tím, jak ho zvládám, jak prožívám každý den, znamenalo kus pořádné práce. Četné informace a rady, které jsou díky současnému fenoménu minimalismu k dispozici, jsem použila, řadu z nich jsem naopak odmítla, jako pro mě nevhodné. Mnohé jsem upravila podle svých potřeb a spoustu také objevila v sobě za běhu všedních dnů.

Postupně se všechny tyto úvahy, techniky, tipy, rady a návody staly běžnou součástí mého života, stejně jako je pro vás běžné umývání nádobí. Nepřemýšlíte o tom, prostě to děláte. Postupy a rady, které vám předávám v této knize, jsou prověřenými technikami, které používám já i mnoho jiných lidí pro odstranění nadbytku a zkvalitnění svého života. Celkový rámec a životní postoje a názory, kterými jsou praktické rady v knize doplněny, jsou založeny na mé osobní zkušenosti a promítá se do nich i moje práce s lidmi, kteří touží snížit zahlcení ve svém životě a potřebují s tím pomoci. Věřím, že kniha bude inspirací a pomocí i pro vás.

CO VÁS ČEKÁ

První část knihy je zaměřená na zbavování se nadbytku ve fyzickém světě. Budete třídit své věci, rozhodovat se, které nové pustit do svého života, a učit se celkově změnit svůj pohled na vlastnění věcí. Druhá část knihy vychází z principů mentálního minimalismu. Pomůže vám hledat jistoty v sobě samém místo ve vnějším světě, zklidnit svoji mysl a tvořit si život podle svých představ. V jednotlivých kapitolách najdete jak inspiraci a témata k zamyšlení, tak i řadu konkrétních technik, rad a tipů, podle kterých můžete prakticky postupovat.

Prvotním záměrem knihy bylo ukázat vám, jak můžete prostřednictvím vědomého omezení množství věcí, které vlastníte, zlepšit a odlehčit svůj život. Naučit vás rozlišovat, zda vám vaše věci přinášejí do života hodnotu, nebo vás jen obtěžují. Inspirovat vás, jak pomocí minimalistických principů dosáhnout větší svobody. Postupně jsem zjistila, že není možné u tohoto záměru zůstat. Minimalismus je myšlenkový směr, který dokáže váš život převrátit vzhůru nohama. Proměnit ho na zcela základní úrovni a jednou provždy. Nejedná se jen o jakési poučky, které dočasně pomohou, a jakmile je přestanete aplikovat, vše bude při starém. To, co vám zde s pokorou i odvahou předkládám, je moje životní filozofie. Je to kombinace mé povahy, životních zkušeností a minimalismu. A mým záměrem je obrátit váš život naruby. Zpochybnit a otevřít co nejvíce aspektů vašeho života tak, abyste o nich přemýšleli, přehodnotili je a v případě potřeby je pojali jinak. Zpochybněte svůj dosavadní názor na vlastnictví věcí. Ptejte se, zda jsou vaše vztahy dobré. Pátrejte po všem, co jste si kdysi přáli a už na to dávno zapomněli. Vykašlete se na všechna pravidla, rozbourejte představy o životě a vytvořte si nové.

V dobrém slova smyslu prostý, vědomý a šťastný život není jen pro vyvolené, kteří takto byli vychováni. Není ani nějakou nadpozemskou dovedností, získanou stovkami hodin práce na své psychice. Někdy stačí udělat na začátku jedinou věc. Vzít předmět, který nepotřebujete, a hodit ho do koše. Netvrďte prosím, že to nejde. Málokdo z vás v tuto chvíli skutečně fyzicky nemůže vzít do ruky nějakou věc a vyhodit ji. Ať je vaše životní situace jakákoli, ať pocházíte z jakýchkoli poměrů a máte pocit, že vy se nikdy nezměníte, vždy je tu cesta. Cesta ke šťastnějšímu životu, na kterou se můžete vydat, krůček po krůčku, beze spěchu. Jednou z takových cest je dobrovolně si zvolit život s menším množstvím věcí doma i v hlavě. Nepotřebujete na to žádné speciální vzdělání ani peníze. Jen trochu času a ochotu něco vyhodit.

Já jsem objevila minimalismus dříve, než se můj život stal nesnesitelně přeplněným. Nikdy ale není pozdě, začít třídit a zjednodušovat je možné v jakémkoli věku a stavu domácnosti. Přeji si, abyste mohli zažívat stejnou lehkost a svobodu, jakou přináší tento životní styl mně. Vaše cesta může být delší a hodně klikatá, ale rozhodně bude stát za veškeré vynaložené úsilí. Vydejte se na ni hned teď.

1. život smálem

Řekněme si to hned na začátku ana rovinu: mít málo je skvělé. Vtuto chvíli vás jistě napadne, že mít málo peněz, málo času, málo lásky nebo nedostatečné zdraví skvělé rozhodně není. Amáte pravdu, to není dobré. Ale nám tu teď půjde ověci amyšlenky. Oběžné každodenní předměty, snimiž přicházíte do styku, nosíte je, berete je do ruky, kupujete apoužíváte. Ataké ovšední myšlenky, které vobrovských zástupech proudí vaší hlavou, ať už chcete nebo ne. Množství věcí ipodoba vašich myšlenek naprosto zásadním způsobem ovlivňují váš život. Projeví se tisíckrát za den vnejběžnějších situacích.

JEDEN OBYČEJNÝ DEN

Je pondělí ráno avy vstáváte do tmy achladného deštivého počasí. Zamáčknete budík apři tom srazíte znočního stolku krém na ruce ahromádku knih. Vymotáte se zpostele acestou do koupelny zakopnete ošpinavé ponožky ze včerejška. Vkoupelně chvilku lovíte oblíbenou kosmetiku mezi všemožnými lahvičkami. Jdete se oblékat. Kde je zatraceně to tričko, takové to bez potisku, to by se vám dnes líbilo. No jo, ale co kněmu, kalhoty si brát nechcete, sukně se nehodí materiálově. Zase už nemáte, co na sebe, ach jo. Odpoledne se po něčem podíváte cestou zpráce, no jasně.

Vzbudíte děti, máte-li je, adostanete se do kuchyně. Ale ne, dřez je od večera plný amyčku teď nemáte čas vyklízet! Nějak se propletete, nachystáte snídani asvačiny, krabičky alahve na svačinu apití přilepené klince, která zůstala od včerejška opatlaná, utřete zespodu aje to. Konečně si sednete ke stolu. Při odchodu už jen pohledat čepice, rukavice, kde jsou zase ty klíče od auta? Aha, vkuchyni na lince, musíte se zase vyzout…

Po návratu zpráce padne váš pohled jako první na rozházené boty vpředsíni, jako druhý na kupu prádla na praní vkoutě koupelny ajako třetí na nepořádek vobývacím pokoji, který se už tak nějak stal standardem. Anezapomeňte na tu lepivou linku anádobí ve dřezu, které tam na vás trpělivě čeká aani trochu nezmizelo.

Máte vtakovém prostředí po návratu zpráce pocit úlevy, že jste doma aodpočinete si? Těšíte se na společný čas srodinou, vaření večeře avíte přesně, co je ten den potřeba doma udělat, abyste to tam měli pěkné azároveň se neuštvali? Máte sílu řešit problémy adiskutovat sdětmi otěch jejich? Čas opravdově se zajímat oden vašeho partnera? Nebo vám spíš běží hlavou, jaký je tam zase bordel, proč nejste schopni udržovat pořádek… Kdyby tak ty děti po sobě uklízely, to by bylo úplně jiné. Avaše drahá polovička, kdyby nenechávala všude skleničky ahrnky od kafe. To bude ono, dnes si musíte promluvit, takhle to dál nejde! Navíc jste slíbili, že si večer zajdete popovídat skamarádkou, řeší teď vztah aje toho na ni moc. Apřitom byste si tak moc potřebovali hodit nohy nahoru.

Takhle to vážně dál nejde, to máte pravdu. Ale na vině nejsou ani vaši „nepořádní“ blízcí, ani vaše domnělá neschopnost častěji uklízet. Vy přece nechcete trávit více času domácími pracemi. Nechcete se dohadovat, co je čí povinnost aco kdo zase neudělal včas. Nechcete se honit za dokonale vyžehleným oblečením jen proto, že jste vyrostli spřesvědčením, že to tak musí být, jinak jste špatná hospodyně nebo nesamostatný muž. Anechcete se ani přemáhat, abyste dostáli svým závazkům, když zrovna padáte na pusu.

Toužíte přece jen žít obyčejně příjemný acelkem šťastný život, že? Spocitem, že péče odomácnost avaše blízké sice nějakou tu práci dá, ale netočí se kolem toho celý váš svět. Rádi byste žili svobodně, zastali se sami sebe, nacházeli čas na odpočinek, koníčky inicnedělání. Byli více sami sebou, dělali věci po svém, ale zároveň srespektem kdruhým. Prožívali hezké aláskyplné vztahy apráci nedělali jen pro peníze.

Cest ke svobodnějšímu ašťastnějšímu životu vede mnoho. Můžete absolvovat kurzy pro zvýšení sebevědomí, pracovat na nastavení své mysli, naučit se efektivněji uklízet, zavést rodinné porady adělit si doma práci, najít si lépe placené zaměstnání nebo se rozvést.

Můžete se ale také na toto všechno vykašlat ajen vyházet nepotřebné věci.

Takový prostý úkon, který nestojí vůbec nic kromě trochy toho času, dokáže změnit váš život. Jsem přesvědčená, že nic jiného nepotřebujete vědět. Jen přijmout fakt, že ke šťastnému životu rozhodně nepotřebujete to vše, co teď vlastníte. Kdybyste tento fakt pochopili askutečně plně přijali, můžete zavřít knihu.

Bez vlastní zkušenosti nebo hlubšího pochopení, proč vám redukce věcí přinese do života kvalitu, je ale těžké toto přijmout adostat do podvědomí. Atak si otom postupně řekneme trochu více, ať máte na čem stavět.

VŠEDNÍ DEN TROCHU JINAK

Je pondělí ráno avy vstáváte do tmy achladného deštivého počasí. Zamáčknete budík. Vymotáte se zpostele adojdete do koupelny. Tam vytáhnete jedním pohybem ze skříňky krabičku soblíbenou kosmetikou atu použijete, aniž byste otom museli přemýšlet. Čeká vás oblékání. Zpřehledné vzdušné skříně si vyberete, na co máte ten den chuť. Je to snadné, protože vám vše pasuje apřesně víte, co vlastníte.

Vzbudíte děti, máte-li je, adostanete se do kuchyně. Při pohledu na prázdnou čistou linku adřez se usmějete ajdete chystat snídani asvačiny. Když si srodinou sednete ke stolu, cítíte se klidní apřipravení zahájit den. Při odchodu vezmete vpředsíni, co potřebujete ajdete. Tašku do práce máte nachystanou od večera, jen přidáte jídlo. Klíče od auta leží na svém místě.

Po návratu zpráce se opláchnete abez váhání strčíte jednu várku prádla do pračky, vrychlosti porovnáte vpředsíni boty po dětech avyklidíte nákup. Pak už se můžete svalit na pohovku aužít si chvilku klidu, než se pustíte do větších úkonů, úkolů sdětmi nebo cvičení. Prostor kolem vás není sice učebnicově dokonalý, ale rozhodně nevyvolává neklid, naštvání anetváří se jako nekonečný seznam nepříjemných úkolů bijících do očí.

Vaše domácnost není perfektní, váš den nemusí být snadný adoma vás čeká možná nepříjemný rozhovor spuberťákem nebo dokončení pracovního projektu. Co se ale změnilo oproti předchozí verzi všedního dne je fakt, že vás běžné věci ani činnosti neobtěžují anezahlcují. Vlastníte avykonáváte jen to opravdu potřebné aumíte to udělat efektivně. Dokážete si obhájit svůj čas aříkat ne, protože víte, co opravdu chcete. Atak ať je váš život jakkoli komplikovaný azdaleka ne všechno lze samozřejmě odmítnout azredukovat, na tyto záležitosti vám zbývá mnohem více energie, fyzické ipsychické.

Život smálem je svobodnější, šťastnější aje vněm dost místa se prostě jen zastavit anadechnout, kdykoliv to potřebujete. Jdete-li životem bez zbytečností, máte dobré šance zvládnout cokoli, co vás na vaší cestě potká.

POZNÁTE, ŽE MÁTE MOC?

Možná jste se vpředchozím popisu všedního dne poznali, anebo taky ne. Vaše potíže vdomácnosti mohou být větší imenší, ale říkáte si, že to tak zlé zase není, tak to mají přece skoro všichni.

No ano, vy to ale tak mít nemusíte. Pojďte zjistit, zda je minimalismus cestou pro vás. Má vám vůbec co dát? Zamyslete se nad následujícími tvrzeními, ale moc je neanalyzujte, první reakce bývá ta správná.

•Často vás doma rozčiluje nepořádek.

•Nemáte věčně co na sebe, ikdyž vaše šatní skříň přetéká.

•Domácí práce vás obtěžují.

•Každou chvíli doma něco zdlouhavě hledáte.

•Děti po sobě nejsou schopné uklízet.

•Máte pocit, že partner/ka vám doma práci spíše přidělává, než pomáhá.

•Nemáte čas pro sebe.

•Nemáte čas (na nic).

•Neumíte odpočívat.

•Už dávno jste neměli svůj vlastní koníček.

•Cítíte se uštvaní, ale nemůžete si dovolit zpomalit.

•Jste unavení apodráždění.

•Špatně usínáte, protože máte stále plnou hlavu úkolů.

•Finančně nevycházíte moc dobře.

•Neumíte nikoho odmítnout, chcete všem vyhovět.

•Někdy byste od všeho nejradši utekli.

•Máte pocit, že jste na všechno sami.

•Toužíte po velké změně vživotě, ale nevíte, jak to udělat.

•Nezvládáte… (doplňte cokoli, co máte pocit, že druzí běžně zvládají).

Souhlasíte sněkterými těmito větami? Mohou svámi rezonovat skoro všechny nebo jen několik málo znich. Vkaždém případě jsou to indikátory, že by vám prospělo zjednodušovat. Znějakého důvodu jste také vzali tuto knihu do rukou, adokonce ji začali číst.

Jak poznáte, že zrovna vy máte moc? Za prvé podle toho, jak zvládáte běžný každodenní život ajaký zněj máte pocit. Trávíte-li celé dny vpoklusu mezi prací, povinnostmi, úklidem, starostmi, co si ovás pomyslí druzí, ajste protivní aunavení, máte moc. Cítíte-li se každý večer vyždímaní zdrobných úkonů apotíží aráno se netěšíte na nový den, máte moc. Za druhé to poznáte podle toho, jak zvládáte výjimečně náročné události. Třeba vás vytopí soused avy dva dny jen vyklízíte, sušíte, zachraňujete azařizujete. Nebo blízkého člověka postihne těžká nemoc či nehoda avy na něj stále myslíte, navštěvujete ho abojíte se oněj. Dokážete vtakových chvílích zvládnout bez potíží iběžné povinnosti? Vpohodě vyperete, pošlete děti do školy azařídíte, co je třeba? Nebo vás jakákoli velká událost nad rámec běžného dne vyvede zmíry avy si nedovedete představit, jak to vše zvládnete? Váš denní režim nemá žádné rezervy, neumožňuje vmáčknout cokoli navíc, aniž by se něco jiného zhroutilo. Nedovolí vám zastavit se aprožít své aktuální rozpoložení avyrovnat se sproblémy. Pak máte moc. Moc věcí doma, moc věcí vhlavě, moc povinností, které jste na sebe navalili nebo jste dovolili druhým, aby je na vás nahrnuli.

Možná čtete knihu kvůli úplně obyčejnému nepořádku uvás doma. Ten je jasným znamením, že máte moc věcí nebo nestíháte uklízet. Anebo také vlastně úklidem čas trávit vůbec nechcete, viďte. Naprosto vás chápu. Ideální domácnost by se měla udržovat celkem lehce, nejlépe sama. Toto zcela zařídit nelze, ale můžete se tomu alespoň přiblížit. Dvě základní pravidla, která udrží vaši domácnost na uzdě, jsou následující: mějte málo věcí apro každou věc najděte jasný domov. Význam adopad těchto zásad pochopíte později. Pro teď si uvědomte, že čím méně věcí vlastníte, tím méně se jich může povalovat po bytě atím méně jich musíte posbírat, chcete-li uklidit. Čím méně věcí se po bytě povaluje, tím uklizeněji vypadá, že? Pro vnitřní úložné prostory platí totéž. Čím méně oblečení máte, tím snáze se vám ukládá do skříně ivytahuje, tedy nevzniká nepořádek. Čím méně nádobí máte vkuchyni, tím snáze překonáváte nechuť jít vyklidit myčku, protože stačí vše pohodlně uložit na své místo. Nemusíte nikam nic cpát ani hledat, kam se to vejde.

Pokud uvás doma neprobíhá údržba domácnosti, běžný úklid apéče orodinu slehkostí, máte moc věcí. Ismálem se samozřejmě najdou dny, kdy vám to vše takříkajíc padá na hlavu azoufale se vám nic nechce, ale takové chvíle jsou spíše výjimkou než běžným jevem. Nestyďte se za nepořádek, ten není důkazem vašeho selhání nebo neschopnosti. Je důsledkem faktu, že vlastníte moc věcí anavrch ještě nejspíš máte příliš aktivit.

Pravděpodobně jste byli vychováváni tradičním způsobem, kdy jste sledovali, jak maminka pečuje odomácnost, pere, vaří, žehlí aani se nezastaví. Později jste některé povinnosti začali vykonávat ivy anaučili jste se, že nepořádek iproblémy se zvládají prací. Čím více máknete, tím větší je doma pořádek. Povinnostem se musí dostát apráce je prostě práce. Svět se ale za posledních několik desetiletí změnil takovým způsobem, že je nemožné vněm fungovat stále stejně. Základní hodnoty se nemění, rodina, láska, zdraví, respekt, to vše je trvalou potřebou nás všech. Ataké pracovat je samozřejmě potřeba idnes. Způsob života anáš přístup kněmu se ale změnil. Smnožstvím informací, technologií iobyčejných věcí, které máme kdispozici, už nemůžeme vše řešit větší pracovitostí. Nelze na problémy vždy odpovídat další věcí, sháněním dalších informací ani nekonečným zvyšováním úsilí kjejich vyřešení. Obávám se, že bychom se takto zcela zničili. Kouzlo se skrývá ve zcela opačném přístupu– vubírání. Vědomé volbě, co je pro nás důležité, anásledné redukci všeho ostatního.

Nejde tu olenost. Věřím, že se nesnažíte zjednodušit si péči odomácnost proto, abyste mohli strávit více času na gauči smobilem vruce. Hledáte úlevu ačas pro péči osvé zdraví, které jste už dlouho zanedbávali, nebo se hádáte spartnerem apotřebujete více energie na budování vašeho vztahu. Amožná je vaše situace celkově už tak zoufalá avy samým přetížením nevíte kudy kam, že si zjednodušováním doslova zachraňujete život. Už vám vtakových situacích někdy pomohlo „více“? Zlepší vám život další večírek spřáteli, novější mobil na splátky, nový kroužek dítěte, na který ho budete vozit? Pokud ano, je to jen chvilková náplast, která zakryje skutečný problém, ale dlouhodobě vám uškodí. Co opravdu pomůže, když je toho na vás moc, je „méně“.

Život by měl být do určité míry zábava, co myslíte? Když už jsme tento dar jménem život dostali, užijme si ho. Buďme zodpovědní, dělejme, co musíme, ale najděme vněm ilehkost aradost. Budete-li mít štěstí abudete tu do osmdesáti let, máte zhruba čtyři tisíce týdnů života. Třeba já už jsem skoro vpolovině, takže mi zbývá dva tisíce týdnů, maximálně. Kolik času máte vy? Neplýtvejte jím péčí onepotřebné krámy! Věřte mi, máte jich moc.

CO JE TO MINIMALISMUS

Co to vlastně je ten minimalismus? Původ slova najdeme varchitektuře adesignu, kde se soustředí na čisté linie, jednoduché tvary afunkčnost. Kořeny minimalismu jakožto životní filozofie vycházejí ze starých východních směrů, například buddhismu, který vyznává odstup od materiálního vlastnictví aspokojení se smálem. Současný minimalismus je reakcí na konzumní životní styl amaterialistické vnímání života, rozvíjející se od druhé světové války. Vsoučasnosti ho ovlivňují také snahy oudržitelnější život, bezodpadovost, digitální minimalismus adalší fenomény dnešní doby.

Minimalismus jako životní styl afenomén posledních let je logickou odpovědí na přehlcenost doby věcmi, povrchními zážitky, odpojením od sebe sama ve snaze žít jako ostatní anic nepromeškat. Vdobě, kdy je kdispozici vše, zjišťujeme, že velké množství čehokoli ke štěstí nevede. Snad kromě velkého množství lásky, ale tu nemáme vtom všem šanci vnímat. Vsituaci, kdy nikdo nemá na nic čas, apřitom jde zjedné činnosti do druhé, cítí se přetížený aunavený psychicky ifyzicky, je vznik ašíření minimalistického směru jako životní alternativy vlastně nezbytný.

Minimalismus zbavuje život všeho nadbytku, balastu anesmyslů, které obvykle docela úspěšně zakrývají to podstatné. Nutí nás zamyslet se nad osobními ispolečenskými prioritami azaměřit se na ně. Odhaluje, jací skutečně jsme, co dosud tvořilo náš život ačemu jsme byli ochotni věnovat energii, čas amyšlenky.

Minimalismus nabízí cestu ke každodennímu prožívání plnohodnotného života, aniž byste se museli něco učit, nutit se ke konkrétnímu chování aomezovat se. Jakmile totiž jednou plně pochopíte, že věci anadbytek ve fyzické imentální rovině vás šťastnými neudělají, nepotřebujete už žádné návody ažádná pravidla. Samo toto poznání vás promění avy prostě, úplně jednoduše, vyhodíte nadbytečné věci, srovnáte si myšlenky aje to. Apak už vpodstatě není cesty zpět. Poznáte-li, okolik hezčí je klidný, jednoduchý život, už se nebudete chtít vrátit kpředchozímu životnímu stylu. Bude to pro vás nepředstavitelné.

Řekneme-li jednoduchý život, nemyslí se tím život nudný ani snadný. Život sám osobě nebývá snadný, pořád se musíme oněco snažit, reagovat na vše, co přichází aiminimalisté řeší běžné problémy. Pojem jednoduchý život neznamená ani přílišnou prostotu, ani chudobu. Ido minimalistického života patří všechny moderní záležitosti, špičková elektronika, on-line svět, náročný byznys, který musíte ukočírovat. Patří sem iadrenalinové sporty, večírky, nezdravé jídlo ajiné požitky. Patří sem klidně ipět kabátů na jednu sezonu. Minimalista není nutně asketa, který nepije alkohol, nosí stále stejné oblečení, vždy je vdevět vposteli avrcholem jeho zábavy je tak maximálně četba detektivky. Prožívejte život vcelé jeho šíři, užijte si vše, co nabízí. Změňte ale přístup ke všem věcem iprožitkům. Vybírejte vědomě, které ksobě pustíte. Odmítněte ty, které nepřidávají vašemu životu žádnou hodnotu, anaopak ji berou. Užijte si bouřlivý večírek, ale odmítněte za týden druhý atřetí, protože se vám už vhloubi duše ani nikam nechce. Kupte si luxusní kolo se vším příslušenstvím, najezdíte-li na něm desítky kilometrů týdně, ale vyhoďte nebo prodejte tu starou výbavu na squash, které jste se už deset let ani nedotkli. Hledejte opravdové ahluboké důvody, proč něco vlastnit adělat.

Definovat minimalismus můžete různě. Shrňme jeho podstatu následující větou:

TADY ATEĎ

Co pro vás znamená domov?

MINIMALISMUS NA MÍRU

TŘI KROKY KE ZMĚNĚ