Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Rudolf Pecinovský

Python snadno a rychle

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401
jako svou 9826. publikaci

Odpovědný redaktor Petr Somogyi
Grafická úprava a sazba Jaroslav Kolman
Formát ePub Štěpán Böhm
Počet stran 184
První vydání, Praha 2024
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2024
Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2024
Cover Photo © Depositphotos/iunewind

ISBN 978–80–271–7678–6 (ePub)
ISBN 978–80–271–7677–9 (pdf)
ISBN 978–80–271–5519–4 (print)

Mé ženě Jarušce a dětem
Štěpánce, Pavlínce, Ivance a Michalovi

O autorovi

Ing. Rudolf Pecinovský, CSc. je absolventem Fakulty elektrotechnické ČVUT z roku 1979. Titul CSc. získal v Ústavu teorie informace a automatizace ČSAV v roce 1983. Od počátku 80. let učí a publikuje, přičemž svůj výzkum soustředí především na oblast vstupních kurzů moderního programování pro naprosté začátečníky. V současné době učí na Fakultě jaderné a fyzikálně inženýrské ČVUT a na Fakultě informatiky a statistiky Vysoké školy ekonomické v Praze. Vedle toho vyučuje ještě v řadě kurzů pro začátečníky i profesionální programátory. Doposud mu vyšlo přes 60 knih, které byly přeloženy do pěti jazyků. Většina jeho knih je zaměřena na výuku moderního programování a na umění návrhu objektově orientované architektury.

Úvod

Python je moderní programovací jazyk, který umožňuje velmi jednoduše navrhovat jednoduché programy, ale na druhou stranu nabízí dostatečně účinné prostředky k tomu, abyste mohli s přiměřeným úsilím navrhovat i programy poměrně rozsáhlé. Je pro něj vyvinuto obrovské množství knihoven a frameworků, které uživatelům umožňují soustředit se na řešený úkol a nerozptylovat se vývojem nejrůznějších pomocných podprogramů.

Python je v současné době nejlepším jazykem pro ty, kteří se nechtějí živit jako programátoři, ale jejich profese či zájem je nutí jednou za čas něco jednoduchého naprogramovat. Potřebují proto jazyk, který se mohou rychle naučit a v němž budou moci rychle vytvářet jednoduché programy řešící (nebo pomáhající řešit) jejich problém.

Komu je kniha určena

Tato kniha je určena pro ty, kteří se chtějí co nejrychleji naučit základy jazyka, aby mohli co nejdříve začít vytvářet své jednoduché skripty.

Nezáleží na tom, jestli ještě nikdy neprogramovali, anebo se je to sice někdo snažil naučit, ale oni už většinu látky zapomněli. Kniha nepředpokládá žádné předběžné znalosti a dovednosti kromě základů práce s počítačem. Jejím cílem je předat čtenáři základní znalosti a naučit ho dovednosti potřebné k vytváření jednoduchých skriptů.

Pro koho kniha není

Kniha není určena pro ty, kteří chtějí poznat jazyk Python hlouběji a naučit se v něm vytvářet nějaké netriviální aplikace. Jejich tvorba vyžaduje poněkud hlubší znalost programování, než jakou nabízí tato kniha, a zejména pak znalost objektového programování. Pro tyto náročnější zájemce je určena učebnice Začínáme programovat v jazyku Python – Třetí, aktualizované a doplněné vydání [14].

Dopředu se omlouvám, že se tato kniha částečně překrývá se zmiňovanou učebnicí [14]. Některé základní věci je prostě třeba vysvětlit všem začátečníkům. Kniha [14] probírá konstrukce jazyka podrobněji, přidává výklad základních pravidel programování rozsáhlejších systémů a hlavně probírá řadu témat, která je důležité znát a ovládat při tvorbě netriviálních aplikací.

Čím se kniha liší od běžných kurzů a učebnic

Kniha neprobírá tvorbu tříd a její pravidla. Jejich výklad sice najdete na konci většiny začátečnických kurzů, ale tyto znalosti tvůrci jednoduchých programů nikdy nepoužijí a vše beztak rychle zapomenou. K jejich rozumnému použití je totiž třeba vše procvičit na nějakém netriviálním příkladu, jak je tomu např. ve zmiňované učebnici [14], ale nic takového v běžných kurzech nenajdete.

Na druhou stranu tato kniha probere nejenom základní konstrukce jazyka, ale vysvětlí i řadu jejich vedlejších efektů, které vám pomohou při odhalování chyb ve vytvořených programech. Jak napsal jeden čtenář: „Myslel jsem si, že nejsem žádné programátorské ucho. Když jsem ale přečetl vaši učebnici, otevřel jsem oči a hubu. Konečně mi někdo vysvětlil věci, které jsem z doposud přečtených knih a absolvovaných kurzů nepochopil.“

Požadované znalosti

Před chvílí jsem řekl, že: „Kniha nepředpokládá žádné předběžné znalosti a dovednosti kromě základů práce s počítačem.“ Jak jsem ale z různých reakcí zjistil, představa o tom, co to jsou základy práce s počítačem, se mezi studenty dost různí. Řada z nich se domnívá, že když umějí počítač zapnout a poklepáním spustit aplikaci, tak základy práce zvládají. Bohužel, pro studium této učebnice toho musíte umět trochu více. Budete potřebovat následující dovednosti:

•Vědět, jaký je rozdíl mezi souborem a složkou, umět vytvořit novou složku a vložit či přesunout do ní požadované soubory.

•Stáhnout soubor ze zadané webové stránky a uložit jej do zadané složky.

•Rozbalit zadaný archivní soubor ve formátu ZIP do zadané složky.

•Otevřít okno příkazového řádku (okno konzoly).

•Zadávat v okně příkazového řádku požadované příkazy.

Není to mnoho, ale bez těchto znalostí se při čtení dalšího textu neobejdete. Na druhou stranu vám chybějící znalosti jistě rychle pomůže často doplnit nápověda od umělé inteligence, která je již všudypřítomná a počet jejích nesprávných odpovědí se rychle snižuje.

Potřebné vybavení

Pro úspěšnou práci s touto knihou je vhodné mít instalovanou platformu Python. Optimální by byla verze 3.13, pro kterou byla kniha psána, anebo nějaká mladší. Drtivá většina příkladů bude ale bez problémů chodit i na verzích starších.

Poslední verzi Pythonu lze stáhnout na adrese https://www.python.org/downloads/. Při instalaci určitě zaškrtněte, že chcete instalovat „tcl/tk and IDLE“ a že chcete instalovat dokumentaci, i když se dá používat i její on-line verze na stránkách Pythonu.

U některých operačních systémů je instalace poněkud složitější, tak jsem se rozhodl, že budu šetřit místem a nejčastější odchylky shrnu v samostatném dokumentu na webových stránkách knihy.

Doprovodné programy

Text knihy je prostoupen řadou doprovodných programů. Budete-li je chtít spustit a ověřit jejich funkci, potřebujete je nejprve stáhnout. Najdete je na stránce knihy na adrese1 http://knihy.pecinovsky.cz/76_python_sr. Na stránce najdete i podrobný výklad obsahu doprovodných programů a časem i pár doplňkových textů.

Mimo jiné zde budou i soubory obsahující všechny výpisy programů v knize i s uvedenými čísly řádků. Tyto soubory vám mají usnadnit sledování rozboru některých programů, abyste si je mohli vytisknout, položit vedle knihy či čtečky a nemuseli při čtení rozboru programů neustále listovat mezi rozborem a rozebíraným výpisem.

Kromě toho tu najdete některé další doplňkové soubory.

Použité typografické konvence

K tomu, abyste se v textu lépe vyznali a také abyste si vykládanou látku lépe zapamatovali, používám několik prostředků pro odlišení a zvýraznění textu.

Termíny

První výskyt nějakého termínu a další texty, které chci zvýraznit, vysazuji tučně.

Název

Názvy firem a jejích produktů vysazuji kurzivou. Kurzivou vysazuji také názvy kapitol, podkapitol a oddílů, na něž v textu odkazuji, stejně jako názvy souborů a internetové adresy.

Citace

Texty, které si můžete přečíst na displeji, např. názvy polí v dialogových oknech či názvy příkazů v nabídkách, vysazuji tučným bezpatkovým písmem.

Odkaz

V knize najdete křížové odkazy na související pasáže. Pro čtenáře tištěné verze je doplněný o číslo stránky, na níž se nachází.

Program

Identifikátory a další části programů zmíněné v běžném textu vysazuji neproporcionálním písmem, které je v elektronických verzích pro zvýraznění tmavě červené.

Keyword

Klíčová slova jazyka jsou navíc pro zvýraznění vysazena tučně a podtržena.

'string'

Textové řetězce neboli stringy v programech jsou fialové a žlutě (v tištěné knize šedě) podbarvené.

>>> 

Značná část výpisů zaznamenává konverzaci mezi uživatelem a interpretem jazyka. Výzvy interpretu k zadání příkazu jsou vysazeny s jiným podbarvením a barvou písma, aby je bylo možné snadno odlišit od zadání uživatele a odpovědi na zadaný příkaz.

Zadání

V záznamech komunikace se systémem budou texty, které zadává uživatel, vysazeny tučně (v elektronických verzích pro zvýraznění tmavě modře).

Kromě výše zmíněných částí textu, které považuji za důležité zvýraznit nebo alespoň odlišit od okolního textu, najdete v knize ještě doplňující poznámky a tipy, označené příslušnými ikonami.

Poznámka doplňuje informace z hlavního proudu výkladu o nějakou zajímavost, upozorní, na co si dávat pozor, nebo uvede souvislosti, které nejsou pro pochopení probírané problematiky nezbytné.

Tip vás upozorní na různé možnosti, jimiž můžete vylepšit svůj program nebo zefektivnit svoji práci.

Odbočka – podšeděný blok

Občas je potřeba vysvětlit něco, co nezapadá přímo do okolního textu. V takových případech používám podšeděný blok se silnou čarou po straně. Tento podšeděný blok je takovou drobnou odbočkou od ostatního výkladu.

1.1Zpětná vazba

Tato kniha je prvním pokusem o napsání knihy pro začátečníky, kteří netouží pronikat hlouběji do tajů programování. Nelze proto vyloučit, že přestože ji četlo několik lektorů, mohou se v ní objevit přehlédnutí, která nemá redaktor šanci zachytit a opravit.

Pokud vám proto bude někde připadat text nepříliš srozumitelný nebo budete mít nějaký dotaz (ať už k vykládané látce či použitému vývojovému prostředí), anebo pokud v knize objevíte nějakou chybu či budete mít návrh na nějaké její vylepšení, neostýchejte se poslat na adresu rudolf@pecinovsky.cz e-mail s předmětem 76_PYTHON_SR_DOTAZ.

Bude-li se dotaz týkat něčeho obecnějšího nebo to bude upozornění na chybu, pokusím se zveřejnit na stránce knihy http://knihy.pecinovsky.cz/76_python_sr odpověď i pro ostatní čtenáře, kteří by mohli o danou chybu zakopnout, nebo by je mohl obdobný dotaz napadnout za pár dní, anebo jsou natolik ostýchaví, že si netroufnou se sami zeptat.

Dopředu se ale omlouvám, že na poštu často odpovídám se značným zpožděním, protože jsem se nechal přemluvit k napsání několika dalších knih a rychleji to stihnout neumím.

1 Číslem 76 v adrese se nevzrušujte, jedná se pouze o moje interní označení pořadí vytvářené knihy, protože bych v nich jinak bloudil.

1Předehra

Co se v kapitole naučíte

Začneme tím, že se naučíte instalovat prostředí Python spolu s jeho zabudovaným vývojovým prostředím IDLE.

1.1Platforma Python

Kniha má sice v názvu, že je učebnicí programování v jazyku Python, ale samotný jazyk vám není k ničemu do té doby, než získáte nástroje k tomu, abyste jej mohli používat. Pojďme je probrat a následně instalovat.

1.1.1Součásti standardní instalace

Pro další práci potřebujete mít instalovanou platformu Python. Její součástí je:

•Překladač, který váš program přeloží do bajtkódu platformy a propojí jej s použitými knihovnami.

•Interpret, jenž přeložený program, tj. bajtkód, příkaz za příkazem interpretuje, a tím jej provede.

•Knihovna, v níž jsou připravené podprogramy realizující nejčastější operace, abyste je nemuseli všechny vytvářet znovu sami.

To vše je součástí minimální instalace, kterou nabízejí některé distribuce Linuxu. Součástí standardní instalace však bývá více. Patří do ní:

•Poměrně podrobná dokumentace s definicí jazyka, popisem instalovaných knihoven, jednoduchým tutoriálem a řadou dalších užitečných informací.

•Součástí dokumentace je i tutoriál, jenž vás seznámí s naprostými základy.

•Knihovna Tkinter pro tvorbu grafického uživatelského rozhraní (GUI).

•Nad touto knihovou vybudované jednoduché vývojové prostředí IDLE.

•Program pip sloužící k instalaci externích knihoven.

Protože standardní instalace obsahuje prakticky všechny klíčové součásti, které pro vývoj programů v Pythonu potřebujete, bývá označována anglickým marketingovým heslem battery included.

1.1.2Instalace Pythonu

Pro instalační soubory si dojděte na stránku https://www.python.org/downloads/, kde zadáte, pro který operační systém chcete Python instalovat. Vedle obligátních systémů Windows a macOS zde najdete informace o instalaci na řadu systémů IBM od AIX po OS/390, pro Solaris a HP-UX a řadu dalších systémů.

Instalace pro systémy Linux jsou nabízeny ve zdrojové formě, aby se při překladu a sestavní přizpůsobily příslušné distribuci. Řada distribucí vám ale nabídne Python předinstalovaný, anebo je instalační program součástí dané distribuce.

1.1.3Spuštění

Součástí standardní instalace bývá nastavení operačního systému, které zabezpečí, aby systém správně zpracoval soubory s některou z definovaných přípon začínajících py.

Příkaz ke spuštění Pythonu z příkazového řádku závisí na použitém operačním systému.

•V systému Windows se Python může spustit příkazem py nebo python.

•V systémech Linux a macOS se většinou spouští příkazem python3. Někde bude fungovat i příkaz python, ale u něj si musíte dát pozor, protože na některých systémech tímto příkazem spustíte starší Python 2.

•Někde je třeba uvést plnou verzi, takže chcete-li spustit např. verzi 3.13, musíte ji spustit příkazem python3.13.

Já budu v doprovodných programech používat příkaz py, protože pracuji pod Windows, v němž pracuje 92 % čtenářů, a tento příkaz je ze všech uvedených nejkratší.

Zadáte-li uvedený příkaz bez argumentů, spustíte řádkový interpret. Jako vývojové prostředí je však řádkový interpret v konzolovém okně příliš těžkopádný a je vhodný maximálně pro spouštění jednotlivých skriptů. V podkapitole 2.2 Prostředí IDLE na straně 28 si proto představíme něco maličko dokonalejšího.

1.1.4Skripty

Termínem skript (anglicky script) označujeme spustitelný textový soubor obsahující kód v nějakém skriptovacím jazyce. Klíčové je, že tento soubor musí být spustitelný, tj. že na počítači musí existovat program, který umí tento soubor načíst a zadaný kód provést. Operační systém by pak měl umět poznat, kterému programu má zadaný soubor předat ke zpracování.

Soubory se skripty v jazyku Python by měly mít příponu py, jejich přeložené verze pak příponu pyc. Máte-li správě instalovaný Python, tak pokud takový soubor zadáte ke spuštění, měl by být spuštěn program Python, jenž kód v daném souboru provede.

Máte-li již instalovaný Python a stažené doprovodné soubory zmiňované v pasáži Potřebné vybavení na straně 16, můžete si vše vyzkoušet. Otevřete složku, do níž jste umisťovali doprovodné programy, najděte v ní soubor m01a_script.py a poklepejte na něj. Pracujete-li ve Windows, mělo by se otevřít okno konzoly z obrázku 1.1, pracujete-li v jiném operačním systému, měl by se otevřít jeho ekvivalent.

Obrázek 1.1: Okno otevřené po poklepání na skript m01a_script.py

Nechce-li se vám spouštět skript poklepáním, ale budete pracovat v konzolovém okně, přesuňte se do složky s daným skriptem a zadejte v příkazovém řádku název souboru – v našem případě m01a_script. Pokud se při instalaci nastavilo správně sdružení přípony souboru s programem, nemusíte zadávat ani příponu, jak je to předvedeno v prvním příkazu na obrázku 1.2.

Obrázek 1.2: Spouštění skriptu m01a_script.py v konzolovém okně

Pro ty, kteří nemají zkušenosti s čtením konzolového okna, opíšu jeho obsah do následujícího výpisu:

1Microsoft Windows [Version 10.0.19045.4529]

2(c) Microsoft Corporation. Všechna práva vyhrazena.

3 

4P:\76_INP>m01a_script

5 

6    Toto je první spuštěný skript v Pythonu.

7    Až si text přečtete, stiskněte Enter.

8 

9Stiskněte Enter

10 

11P:\76_INP>py m01a_script.py

12 

13    Toto je první spuštěný skript v Pythonu.

14    Až si text přečtete, stiskněte Enter.

15 

16Stiskněte Enter

17 

18P:\76_INP>

Na řádku 4 jsem zadal název skriptu bez přípony, jak jsem říkal před chvílí. Operační systém spustil příslušný skript.

Nebude-li počítač správně reagovat na pouhé zadání názvu souboru se skriptem, vyvolejte Python explicitně2 a předejte mu název skriptu jako argument, jak je to předvedeno na řádku 11. (Uživatelé systémů macOS a Linux musí místo uvedeného py zadat python3.)

V takovém případě ale musíte zadat název souboru i s příponou. Na druhou stranu můžete takto předat Pythonu soubor s libovolnou příponou, protože Python se začne zabývat jeho obsahem a najde-li v souboru zdrojový kód Pythonu, bude spokojen.

1.1.5Dokumentace

Říkali jsme si, že součástí standardní instalace je i poměrně podrobná dokumentace. Přítomnost dokumentace je nesmírně důležitá (a troufám si tvrdit, že je jednou z příčin úspěchu jazyka), protože Python přichází (ostatně jako většina současných platforem) s obrovskou nabídkou možností, které si průměrný lidský mozek nedokáže zapamatovat. Proto jistě oceníte možnost rychlého získání potřebných informací jak o samotném jazyku, tak o instalovaných knihovnách. Navíc zde (tj. v doprovodné dokumentaci) najdete i několik rad a doporučení.

Dokumentace se distribuuje jako složka se sadou souborů ve formátu HTML. Uživatelé Windows najdou soubor s dokumentací v podsložce Doc/html složky, do níž instalovali Python. Její podobu po „spuštění“ souboru index.html si můžete prohlédnout na obrázku 1.3.

Obrázek 1.3: Okno s dokumentací platformy

Dokumentace je sice pouze anglicky, ale v současné době již existují poměrně kvalitní automatické překladače, které těm méně zkušeným požadovaný text přeloží.

1.2Řádkový interpret

Základní komunikace s interpretem Pythonu probíhá přes příkazový řádek. Jak už jsem řekl, řádkový interpret Pythonu spustíme ve Windows zadáním příkazu py (viz obrázek 1.4) nebo python, na macOS a v Linuxu zadáním příkazu python3.

Obrázek 1.4: Spuštění interpretu z příkazového řádku Windows

Po spuštění se zobrazí úvodní řádek oznamující spuštění interpretu, doplněné informací o jeho verzi (řádek je dlouhý, tak se na obrázku zlomil na dva). Za ním je řádek informující o příkazech, po jejichž zadání získáte některé podrobnější informace.

Za těmito úvodními řádky následuje výzva k zadání příkazu (anglicky prompt). Tvoří ji čtveřice znaků „>>> “ (tři většítka následovaná mezerou). Když za výzvu něco napíšete a stisknete ENTER, interpret zadaný řádek zpracuje.

Pokud se interpret domnívá, že zadaný příkaz není kompletní a máte ještě něco zadat, objeví se na dalším řádku pokračovací výzva „... “, kterou tvoří tři tečky následované mezerou. Po ní interpret očekává zadání další části příkazu ukončené stiskem ENTER.

Na obrázku 1.4 je po výzvě zadána otevírací závorka, takž interpret si zapamatoval dosavadní zadání a vypsal pokračovací výzvu. Za ní jsem zadal výraz

123 + 456

Protože jsem nezadal zavírací závorku, tak si jej interpret po stisku ENTER jenom zapamatoval a na další řádek opět vypsal pokračovací výzvu.

Nyní jsem zadal uzavírací závorku a stiskl ENTER. Interpret zjistil, že jsem konečně zadal smysluplný příkaz, takže jej provedl, a protože se jednalo o výraz, který měl spočítat, vypsal na další řádek výsledek.

Pak opět vypsal úvodní výzvu k zadání příkazu a očekával zadání dalšího příkazu.

V dalším textu již nebudu zobrazovat komunikaci s počítačem prostřednictvím obrázků, ale prostřednictvím přehlednějších textových výpisů, jejichž kopie naleznete v souborech s doprovodnými programy.

1.2.1Odsazování a pokračovací řádky

V Pythonu je (na rozdíl od většiny ostatních programovacích jazyků) důležité, jak moc daný řádek kódu odsadíte od levého kraje. Odsadíte-li jej méně nebo více, než je v danou chvíli potřeba, překladač se vzbouří a ohlásí syntaktickou chybu, tj. prohřešek proti pravidlům zápisu jazyka.

Příkaz zadávaný za výzvou >>> musí vždy začínat hned za výzvou bez jakýchkoliv úvodních mezer či tabulátorů. To je předvedeno v následujícím výpisu na řádku 1, kde jsem zadal součet čtyř čísel, na němž jsem ukázal, že na počtu případných mezer mezi jednotlivými součástmi příkazu nezáleží.

Pokud bychom však na začátek řádku vložili byť jedinou mezeru, jak je naznačeno na řádku 3, interpret ohlásí syntaktickou chybu nečekané odsazení (unexpected indent).

19>>> 12+ 24 + 56 + 78

20170

21>>>  0

22  File "<unknown>", line 1

23    0

24IndentationError: unexpected indent

25>>> 

Nevejde-li se nám zadávaný příkaz na řádek, musíme interpretu nějakým způsobem oznámit, že budeme pokračovat na následujícím řádku. Zadáváme-li nějaký delší výraz, můžeme jej například uzavřít do závorek, jak jsem to udělal na obrázku 1.4. Dokud v Pythonu neuzavřeme otevřenou závorku, bude Python považovat následující řádky za pokračovací až do chvíle, kdy tuto závorku neuzavřeme.

V pokračovacích řádcích Python odsazení od levého kraje nehlídá, takže v nich můžete text zarovnávat tak, aby byl pro nás co nejpřehlednější, jako je tomu v následujícím výpisu.

1>>> ( 123

2...   + 456

3...       ) - 789

4-210

5>>> 

Druhou možností, jak interpretu vysvětlit, že budete pokračovat na dalším řádku, je ukončit řádek znakem \ (zpětné lomítko, anglicky backslash). Kdybychom při zápisu předchozího příkladu použili zpětná lomítka, vypadal by výpis následovně:

1>>> 123 \

2...   + 456\

3...   - 789

4-210

5>>> 

Všimněte si, že v obou případech se výsledek vypisuje od začátku řádku, kdežto všechny řádky příkazů jsou uvozené počáteční nebo pokračovací výzvou.

Jak jste si všimli, výzvy ve výpisech programů podbarvuji jinou barvou než zbytek programu a zadávaný kód vysazuji tučně, kdežto odpovědi programu obyčejně. Je to proto, abyste co nejsnadněji odlišili zadávaný kód od výzev interpretu.

Shrnutí a soubory pro opakování

V této kapitole jsme spustili pouze jednoduchý demonstrační skript uložený v souboru m01a_s cript.py. Obsah jediného výpisu je v souborech s názvem m01__Programy. (Připomínám, že čistý zdrojový text je v souboru m01__Programy.py a text doplněný o čísla řádků z výpisů je v souboru m01__Programy.pydoc.)

2 Explicitně znamená přímo, zjevně, doslova. V našem případě zadáte přímo příkaz, kterým spustíte interpret Pythonu, tj. příkaz py, python nebo python3.

2Vývojová prostředí

Co se vkapitole naučíte

Dozvíte se, co to jsou vývojová prostředí ajakou pozici mezi nimi zaujímá prostředí IDLE, které je součástí standardní instalace. Stručně se seznámíte sprostředím IDLE apopisem základních odchylek vjeho ovládání vporovnání sprostředím příkazového řádku.

2.1Vývojové prostředí

Pro psaní skriptů můžete teoreticky využít jakýkoliv textový editor anásledně komunikovat sinterpretem spuštěným zpříkazového řádku. Většina programátorů však dává přednost speciálním vývojovým prostředím označovaným IDE, což je zkratka zanglického Integrated Development Environment – integrované vývojové prostředí.

IDE tvoří sada programů, která nabízí řadu funkcí, jež vám pomohou vývoj programů výrazně zefektivnit. Především vám nabídne přiměřeně komfortní editor, vněmž program napíšete, zprostředkuje překlad programu do bajtkódu ijeho následné spuštění azobrazení případných výsledků. Užitečnou součástí jsou iprogramy, jež vám usnadní hledání případných chyb, avposlední době iumělá inteligence, která pomáhá zefektivnit práci.

Součástí standardní instalace Pythonu je vývojové prostředí označované zkratkou IDLE, což je příjmení jednoho zčlenů skupiny Monty Python, po níž se jazyk jmenuje. Nicméně později byl název vyložen jako zkratka zanglického Integrated Development and Learning Environment – integrované vývojové avzdělávací prostředí.

Toto prostředí vám pro první kroky vPythonu doporučuji, protože je součástí standardní instalace, takže už nemusíte nic dalšího instalovat. Navíc se sním velice jednoduše pracuje, protože díky své jednoduchosti neodvádí pozornost čtenáře od probírané látky kvlastnostem použitého vývojového prostředí, apřitom poskytuje většinu opravdu důležité funkcionality vývojových prostředí, která jsou mnohem rozsáhlejší anáročnější na naučení.

Ti zvás, kteří překonají počáteční nástrahy jazyka abudou chtít vyvíjet složitější programy, nejspíš časem sáhnou po nějakém komfortnějším nástroji. Je třeba si však uvědomit, že zvládnout dobře nějaký komfortní vývojový nástroj bývá složitější než zvládnutí základů jazyka. Nicméně při vývoji rozsáhlejších programů se vynaložené námaha bohatě vyplatí.

2.2Prostředí IDLE

Vtéto knize se však soustředíme na výklad základů jazyka apro vývoj takových programů IDLE bohatě stačí. Pojďme si je proto představit podrobněji. Začneme spuštěním.

2.2.1Spuštění prostředí IDLE

Prostředí IDLE spustíte ve Windows zadáním příkazu3

pyw -m idlelib.idle

který je možné zadat vokně konzole, anebo do adresního řádku Průzkumníka. Vobou případech ale musíte nejprve nastavit složku, do níž chcete umísťovat vytvářené programy, jako aktuální (viz obrázek 2.1, na němž je jako aktuální složka nastavena složka P:/76_INP).4

VLinuxu amacOS spustíte prostředí IDLE zadáním příkazu

python3 -m idlelib.idle

Obrázek 2.1: Okno průzkumníka Windows se zadáním příkazu spouštějícího IDLE

2.2.2Základní popis

2.2.3Příkazové okno ajeho výzvy

2.2.4Opětné zadání dříve zadaných příkazů

2.2.5Restart interaktivního systému

2.2.6Uložení záznamu seance

2.3IDLE versus řádkový interpret

2.3.1Zobrazování výpisů programů

Shrnutí asoubory pro opakování