Hvězdy fotbalového hřiště
Pep Guardiola

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

Harry Coninx

Hvězdy fotbalového hřiště – Pep Guardiola – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2025

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Tato kniha je beletrizovanou biografií popisující některé z klíčových milníků dosavadní kariéry trenéra Pepa Guardioly.

Některé události zde popsané jsou založené na představivosti autora a pravděpodobně zcela neodrážejí to, co se skutečně odehrálo.

Pro tátu, mého prvního kouče
a jediného člověka,
který si myslí, že ví víc než Pep.

Obsah

Anfield

Hráč Barcelony

Pivot

Totální fotbal

Pod tlakem zachovat klid

U kormidla

Barcelona je zpět

Treble v prvním roce

Staří přátelé i soupeři

Divadlo versus taktika

Unavený

Zase ten Real

Horší než hrozné

Zpátky nahoře

Citizens

Výzva

Stovka

„Takhle se vyhrává!“

Pokoření osobního rivala

Dobře, tak letos

Podle zásad Pepa Guardioly

1

Anfield

Únor 2021, Anfield, Liverpool, Anglie
Liverpool versus Manchester City

„Kdy jsme teda naposledy vyhráli na Anfieldu?“ zeptal se Pep a podíval se na svého asistenta Rodolfa Borella, který vedle něj seděl v šatně.

„My? Nikdy,“ odpověděl Rodolfo. „A klub? Ten v roce 2003.“

Jeho odpověď zůstala viset ve vzduchu. Pep během svého působení v Manchesteru City smetl všechny týmy, ale venkovní zápasy v Liverpoolu byly vždycky problém. Jürgen Klopp a jeho tým pokaždé našli způsob, jak Pepa porazit.

„I když dnes nás čeká utkání bez diváků,“ dodal Rodolfo. „Kvůli covidu nesmí nikdo přijít. Ale bude to velké i tak.“

Pep přikývl. Fanoušci na Anfieldu byli jedni z nejhlasitějších a nejobávanějších v celé Evropě. Když Liverpool hrál před svým publikem, domácí hráči vždycky zařadili vyšší rychlostní stupeň.

„Projděme si tým,“ řekl Pep a vzal si od Rodolfa soupisku. Už byl pomalu čas, aby hráči vyšli na hřiště, a tak jim Pep chtěl říct ještě posledních pár slov.

„Takže,“ začal a proletěl pohledem soupisku Liverpoolu, „jsme si jistí, že budou Fabinho s Hendersonem ve středu obrany? Nenastoupí tam Kabak nebo Phillips?“

„Je to potvrzené,“ přikývl Juan Manuel Lillo.

„V tom případě to bude jejich slabé místo,“ prohlásil zadumaně Pep. „Když Fabinha stáhnou ze zálohy, ztratí tím své…“

Pep přestal mluvit a začal svou myšlenku vyjadřovat vášnivými gesty.

„A Hendersona,“ dodal okamžitě Rodolfo.

„Jo, když nebudou v záloze ti dva, ztratí Liverpool svou energii,“ dokončil Pep myšlenku.

„Takže budeme presovat co nejvýš a vyvíjet tlak na stopery,“ řekl Rodolfo. „Ať musejí hrát odzadu.“

„Chci, abychom se rozeskupili do formace 4-4-2,“ řekl Pep. „Když se stopeři roztáhnou do stran, Foden a Sterling se vysunou a budou na ně dotírat. Rychle získáme míč zpátky.“

O chvíli později už Pep spustil svůj klasický motivační předzápasový proslov. „Vím, jak si na Anfieldu vedeme,“ řekl hráčům, když se ujistil, že má jejich plnou pozornost. „Vím, že Liverpool je šampion. Vím, že mají Salaha, Maného a Firmina. Ale my máme Sterlinga, Gündogana, Mahreze. Máme Johna Stonese, Diase, Edersona. I my máme velká jména. Jsme tým, který vyhrál už třináct zápasů v řadě. Jsme tým, který vyhrál dva tituly po sobě. Dnes tu nejsou fanoušci, zápas nebude mít obvyklou atmosféru. Je to jen o dvaadvaceti chlapech na hřišti.“

Hráči přikývli. Pep je dokázal přesvědčit, že tu dnes můžou vyhrát.

„Od začátku chci vidět velký tlak. Chci, abychom diktovali tempo. Chci, abychom to byli my, kdo bude určovat ráz zápasu.“

I bez diváků panovalo na stadionu napětí. Citizens se sice nacházeli na čele ligy, sedm bodů před Liverpoolem, ale stále bylo hodně v sázce.

„Když dneska vyhrajeme, může to být náš největší úspěch,“ tiše se zasmál Rodolfo. „Zbytku ligy tím vyšleme jasné poselství.“

„Dnes večer?“ otočil se na svého asistenta s údivem Pep. „Myslím, že náš největší úspěch bude, až vyhrajeme titul – to bude ten největší okamžik,“ pronesl ambiciózně.

Pak vyšel se svým týmem ze šatny, kráčel za hráči a rozhlížel se po prázdném stadionu. Normálně Anfield touhle dobou burácel tak, že člověk neslyšel vlastní myšlenky, ale dnes vládlo na stadionu hrobové ticho.

Prázdné stadiony byly pro Pepa vlastně přínosem. Mohl tak na své hráče křičet a všichni slyšeli, jaké pokyny jim předává.

Když vyšel k postranní čáře, promluvil na něj trenér Liverpoolu Jürgen Klopp – muž, který ho porazil víckrát než kdokoli jiný. Na tváři měl obrovský úsměv.

„Pepe,“ pozdravil ho vřele. „Vítej zpátky na Anfieldu. Doufám, že s námi dnes večer budeš zacházet v rukavičkách.“

„To nikdy,“ odpověděl Pep. „Jsem si jistý, že ty máš v rukávu určitě jeden nebo dva trumfy, prostě způsob, jak nám to ztížit.“

O několik okamžiků později ozvěna doprovodila úvodní hvizd a zápas začal. Pep se opřel v sedačce a ze svého místa na lavičce sledoval prvních deset minut hry. Hrálo se napjatě a opatrně. Citizens měli většinu času míč v držení, ale dělalo jim problém toho efektivně využít.

Každou chvíli se Pep zvedl a skoro až vyštěkl na některého ze svých hráčů. „Kyle, rychleji!“ řval na Walkera, který se poflakoval s míčem u nohy.

Nakonec se City dostalo do první šance. Raheem Sterling se prosmýkl do pokutového území, načež ho odstavil Fabinho.

Pepova instinktivní soutěživá reakce na sebe nenechala dlouho čekat – jako by stále byl jedním z hráčů na hřišti.

„Penalta!“ zakřičel a otočil se k rozhodčímu.

Když se Ilkay Gündogan postavil k míči, Pep si po nosem zašeptal: „No tak, dej to, Ilkayi.“ Tělo měl napjaté, ale ve tváři zachovával klidný výraz. Jako trenér byl oporou týmu – a ten u něj hledal jistotu.

Hráčům City to v poslední době při penaltách moc nešlo, a zejména proti Liverpoolu. Gündogan poodstoupil od míče, rozběhl se a vypálil – ale příliš vysoko, až nad břevno.

„Ale no tak!“ zasténal Pep a zoufale udělal kolečko kolem svého území. „Proč se nám vždycky stane tohle?“ řekl a s tázavým výrazem se otočil k Rodolfovi.

„Neboj, gól visí ve vzduchu,“ odpověděl Rodolfo. „Budeme mít další šance.“

O poločase byl Pep neskutečně frustrovaný. Citizens měli převahu na míči, ale zahodili penaltu. Potřebovali soupeře zmáčknout.

„Kluci, měli jsme pětačtyřicet minut na to, abychom se dostali do hry, abychom si to tu osahali,“ řekl. „Teď to zrychlíme. Chci vidět větší energii. Nedávejme jim čas, aby mohli hrát s míčem.“

„Alisson vypadá slabě,“ dodal Rodolfo. „Obvykle patří k jejich nejlepším hráčům, ale dnes se mu už několik přihrávek nepovedlo. Když dostane míč, donuťte ho okamžitě rozehrát, ať se snaží někoho najít. Je slušná šance, že to pokazí.“

Po několika minutách druhého poločasu se Citizens ujali vedení. Sterling vnikl do šestnáctky, vrátil míč Fodenovi, jehož střelu ale Alisson vyrazil. Míč však doskákal jen ke Gündoganovi, který ho napálil do branky.

„Nedokážou si poradit s Philovými náběhy,“ řekl Pep klidně. Věděl, že jeden gól k vítězství v tomhle zápase stačit nebude.

A měl naprostou pravdu. Liverpool nebyl úřadujícím mistrem jen tak pro nic za nic. O chvíli později byl liverpoolský Salah sražen k zemi, načež sám proměnil nařízenou penaltu.

„Kristepane! A ještě z penalty,“ zasténal Pep.

Následujících pár minut se neslo ve znamení převahy Liverpoolu. Reds začínali získávat sebevědomí a obvykle nekonečné držení míče v podání City vystřídalo zoufalé nahánění soupeře.

Pep byl dostatečně zkušený na to, aby věděl, že je čas na změnu, na čerstvé síly na hřišti.

„Gabi!“ zakřičel a podíval se na Gabriela Jesuse. Jesus byl jediným zdravým útočníkem Citizens, přesto se Pep rozhodl postavit na jeho místo do základní sestavy Phila Fodena.

„Phila přesuneme doprava a ty budeš hrát zprostředka, ale zataženěji,“ udílel pokyny rozcvičujícímu se Jesusovi. „Phil jim tam v zadních řadách nadělá neplechu, takže ty budeš mít spoustu prostoru. Chci, aby z tebe vyzařovala energie, abys hodně běhal. Nedopřej jim klid na míči, nenech je usadit se na naší půlce.“

Jesusovi stačila pouhá minuta, aby se projevil jeho vliv na hru. Dostal pod tlak Alissona, který nepřihrál přesně. Míč se dostal k Fodenovi, pak ke Gündoganovi a nakonec skončil až v síti. City znovu vedlo.

„Potřebujeme přidat třetí!“ křičel Pep a přivolal si k sobě kapitána Raheema Sterlinga. „Vyřiď to klukům – dejte třetí gól, pak můžeme odpočívat. Nebudeme přece bránit vedení 2:1.“

Víc ani říkat nemusel. Druhá Alissonova chyba umožnila Bernardu Silvovi přihrát Sterlingovi na kýžený třetí gól.

Deset minut před koncem pak Phil Foden po efektním sólu zvýšil na 4:1.

City nejenže Liverpool porazilo – ono ho přímo rozdrtilo.

Pep deklasoval poslední zbývající tým, který se mu zatím nedařilo porazit, tým, který minulou sezonu vyhrál ligu a který jeho kluky před pár lety vyřadil z Ligy mistrů. Konečně porazil Kloppa, trenéra, jenž mu způsobil víc problémů než kterýkoli jiný šéf lavičky.

„Víš co?“ řekl Pep a otočil se k Rodolfovi. „Možná máš pravdu. Tohle by mohl být můj největší úspěch.“