Sherlock Holmes – Modrý drahokam

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

Sir Arthur Conan Doyle

Sherlock Holmes – Modrý drahokam– e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2025

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

The Sherlock Holmes Children’s Collection: Shadows, Secrets and Stolen

Treasure: The Blue Carbuncle

Text Copyright © Stephanie Baudet, 2019

Inside illustrations copyright © Arianna Belluci, 2019

Cover illustrations copyright © Arianna Belluci, 2019

Originally written by Sir Arthur Conan Doyle; Adapted by Stephanie Baudet

and illustrated by Arianna Bellucci.

Published under licence from Sweet Cherry Publishing Limited.

Translation © Tereza Kupková, 2025

E-book konverze © Grafické a DTP studio Albatros Media, 2025

ISBN tištěné verze 978-80-253-7229-6

ISBN e-knihy 978-80-253-7237-1 (1. zveřejnění, 2025) (ePDF)

ISBN e-knihy 978-80-253-7254-8 (1. zveřejnění, 2025) (ePUB)

ISBN e-knihy 978-80-253-7255-5 (1. zveřejnění, 2025) (MOBI)

Kapitola první

Od Vánoc uběhly právě dva dny. Nějaký čas jsem strávil s rodinou a nyní jsem se vracel do svého bytu v Baker Street, který sdílím se Sherlockem Holmesem. Zatímco jsem se pěšky blížil k číslu 221B, začalo hustě sněžit.

Zanedlouho sněhová pokrývka utlumila zvuk koňských kopyt na dláždění a kočí museli zpomalit, aby na vrstvě sněhu nedostali smyk. Bez pouličních prodavačů a prodejců novin se ulice ponořila do nezvyklého ticha.

Před Vánoci se na ulicích čile obchodovalo, ale teď jako by všichni prodavači poněkud zvolnili a dopřáli si odpočinku.

Přestože jsme zatím s Holmesem bydleli pod jednou střechou jen pár měsíců, už mě přizval k několika svým případů, které vyšetřoval. Spolupráci s ním jsem si velice užíval, a jak jsem tak kráčel zimními ulicemi, napadlo mě, jestli Holmes přece jenom nepracuje na nějaké další záhadě, nebo zda prožil poklidné Vánoce. Určitě je strávil o samotě, což ho však zřejmě ani trochu netrápilo. Naše domácí, paní Hudsonová, se o něj jistě dobře postarala, jak bylo ostatně jejím zvykem.

Jakmile jsem otočil klíčem v zámku a otevřel dveře, paní Hudsonová se okamžitě zjevila ve vstupní hale.

„Veselé Vánoce, doktore Watsone!“ zvolala a usmívala se jako sluníčko. Na okamžik jsem byl přesvědčený, že mě snad políbí na tvář. Což o to, mně by to nevadilo, ovšem pobavilo mě pomyšlení, jak by na takový projev citů asi zareagoval můj drahý přítel Holmes.

„Pan Holmes vás určitě moc rád uvidí. Společnost mu udělá dobře.“

Svlékl jsem si kabát a klobouk, před prahem jsem z nich oklepal sníh a potom jsem je pověsil na stojan v hale. „Dneska je chladno, paní Hudsonová. Doufám, že nemusíte na žádnou ze svých pochůzek?“

Usmála se a zavrtěla hlavou. „Donesu vám šálek horké kávy.“

Vidina čerstvé záhady, kterou bychom se mohli společně zabývat, mě přiměla vzít schody do patra po dvou. Otevřel jsem dveře do obývacího pokoje a našel v něm Holmese stále ještě v noční košili a fialovém županu. Jeho tmavé vlasy postrádaly svůj obvyklý elegantní lesk, a zatímco pokuřoval jednu ze svých dlouhých dýmek, praskající oheň v krbu mu ozařoval ostře řezaný profil.