Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU a použití této knihy k trénování AI jsou bez souhlasu nositele práv zakázány.

Stacey Kennedy

Najdi mě

Z anglického originálu Find Me, vydaného nakladatelstvím Stacey Kennedy Publishing v Kanadě v roce 2024, přeložila Martina Levá.

Vydala GRADA Publishing, a. s., pod značkou METAFORA v Praze roku 2025 jako svou 9936. publikaci.

Redakce Anna Horká
Korektura Marie Nováková
Technická redakce a obálka Hana D. Benešová
Sazba Alena Libichová
Tisk a vazba TBB, a. s., Banská Bystrica

První vydání, Praha 2025

GRADA Publishing, a. s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

www.grada.cz, www.metafora.cz

Copyright © 2024 by Stacey Kennedy
Published by Stacey Kennedy Publishing, Canada
Translation © Martina Levá, 2024
Czech edition © Grada Publishing, a. s., 2025

Tato kniha je fikce. Jména, postavy, místa i události jsou dílem autorčiny obrazotvornosti nebo jsou použity v rámci fiktivního vyprávění. Jakákoli případná podobnost se skutečnými událostmi, místy děje či osobami, ať už žijícími, nebo zemřelými, je zcela náhodná.

All rights reserved

ISBN 978-80-7625-889-1 (ePub)
ISBN 978-80-7625-888-4 (pdf)
ISBN 978-80-7625-902-7 (print)

UPOZORNĚNÍ NA CITLIVÝ OBSAH

Dílo obsahuje zmínky o emočních traumatech, zneužívání rodičem a organizovaném zločinu.

Všem, kteří se na cestu klubu Phoenix vydali se mnou. Děkuji vám!

KAPITOLA 1

Hawke Foster procházel bludištěm podzemních tunelů vcentru Manhattanu, které se kdysi používalo knelegální činnosti během prohibice. Když se vydal kamennými chodbami směrem kPhoenixu, exkluzivnímu erotickému klubu, sloužícímu voyeurům, cítil tíhu tajemství, které se ukrývalo za jeho tlustými zdmi. Když se přiblížil kvelkým kovovým dveřím po levé straně aspatřil členku ochranky sedící ustolu, usmál se. Do těchto dveří, které vedly do suterénu Phoenixu abyly jedním ze čtyř vchodů rozesetých po městě, měli přístup pouze členové klubu.

Phoenix měl zavedená přísná bezpečnostní opatření, včetně kontroly totožnosti akamer uvšech vchodů do tunelu. Tým ostrahy dohlížel na to, aby se dovnitř dostali pouze bohatí příslušníci elit, kteří splňovali podmínky drahého členství. Na konci vedl každý tunel kbezpečnostnímu systému, který mohl konkurovat Hawkovým zkušenostem uNavy SEALs, což nebylo překvapivé vzhledem ktomu, že ochranku tvořili vysloužilí vojáci.

„Dobrý večer, Hawku,“ pozdravila ho Rosalyn, brunetka, která používala každý den jinou barvu očních stínů. Pracovala vzápadním tunelu Phoenixu stejně dlouho jako on, což už byl pomalu rok.

„Zdravím,“ odpověděl Hawke. „Jak to dneska vypadá?“

„Všechno vpořádku,“ řekla Rosalyn.

„Výborně,“ přikývl Hawke. Tak se mu to líbilo.

Poté co si vyměnili několik krátkých zdvořilostních frází, vstoupil do klubu akráčel tichou chodbou, zatímco ve sluchátku zastrčeném vuchu poslouchal komunikaci mezi členy bezpečnostního týmu. Když procházel kolem dámské šatny, zaslechl zevnitř tlumené hlasy, které naznačovaly, že účinkující na dnešní show již dorazili apřipravují se. Hlasy zeslábly, když vstoupil do další místnosti po své levici.

Místnost byla výkladní skříní vyspělé technologie, dlouhé řady monitorů asledovacích zařízení. Měkké světlo obrazovek osvětlovalo tváře čtyř lidí, kteří seděli na svých řídicích stanovištích aveškerou pozornost věnovali zadaným úkolům.

Hawkův pohled se přesunul kmuži na konci stolu. Archer Westbrook, šéf bezpečnosti, tam stál jako přirozená autorita. Jeho široká ramena amohutná postava vyzařovaly sebejistotu apronikavé modré oči jako by vsobě odrážely dravce. Archer byl ztělesněním vysloužilého příslušníka vojenských speciálních jednotek. „Nazdar Hawku,“ oslovil ho Archer akývl jeho směrem. „Všechno vpořádku?“

Archer byl druhou rukou majitele Rhyse Harringtona aHawke byl Archerův člověk, pracoval pod ním jako vedoucí bezpečnostního týmu. „Zatím klid,“ odpověděl Hawke. „Prošel jsem všechny čtyři tunely azkontroloval tým. Žádný problémy, který by bylo nutný hlásit.“

„To rád slyším,“ přikývl Archer. „Provedli jsme další prohlídku klubu ažádný další štěnice jsme nenašli.“

Poslední, kterou našli před třemi dny, šokovala celý bezpečnostní tým. Zatím nebylo jasné, jak se někdo dostal přes ochranku ani jak ji tam ten někdo umístil.

Hawke přikývl, vědom si toho, že bezpečnost klubu je vohrožení. Phoenix byl tajný klub spřísnými podmínkami členství, určený jen pro zvané hosty, abyl to právě dojem tajemna apůvabu, který přitahoval lidi kjeho dveřím. Každý člen nosil masku, ale ne každému se podařilo svou pravou identitu skrýt. Minulý týden tam Hawke poznal jednu áčkovou celebritu agenerálního ředitele smiliardami na kontě.

Bezpečnost se teď ovšem ocitla vohrožení, protože vmístnosti pro erotické show avšatně někdo ukryl pár důmyslných štěnic. Nikdo zbezpečnostního týmu to nebral na lehkou váhu.

Poté co byl nucen odejít od Navy SEALs, když ho výbušnina připravila opravou nohu, byl Hawke na svou roli ve Phoenixu hrdý. Místo nohy měl teď protézu abyl odhodlaný udržet si standard dokonalosti, který mu vynesl respekt adůvěru kolegů zNavy SEALs.

Neúspěch neakceptoval.

„Když už jsme utoho,“ pokračoval Archer aztišil hlas, „zůstaneš po zbytek noci sPenny?“

Aha, stouhle Penny, hackerkou, kterou Rhys najal, aby prověřila, kdo ajak narušil jejich bezpečnost, avypátrala toho špeha. „Pokud mám svolení odejít.“

„Máš,“ řekl Archer prostě. „Musíme to vyřešit.“

„Rozumím, šéfe,“ odpověděl Hawke.

Archer pokývl hlavou směrem do rohu místnosti, ajakmile se Hawke vydal za ním, pokračoval: „Tohle zůstane jen mezi námi, ale zatímco budeš sPenny pracovat, zjisti oní víc. Zjisti, ským přesně máme tu čest.“

Hawke pozvedl obočí. „Chceš, abych prověřil blízkou kamarádku tvojí ženy?“

Archer pevně semknul rty. Zkřížil ruce azamračil se. „Elise jí věří. Imůj instinkt říká, abych jí věřil. Ale zároveň oní nevíme vůbec nic. Jakmile přijde řeč na Penny, je Elise velmi zdrženlivá.“

Jako hackerka byla Penny velice schopná. Podle toho, co mu Archer řekl, za sebou ta žena nezanechala jedinou digitální stopu. Byla jako duch bez minulosti. „Já se jí podívám na zoubek.“

Archer se mu vysmál. „Nemuselo by to být tak snadný, jak si myslíš.“

Hawke se vyzývavě ušklíbl. „Nejspíš ne.“ Ale právě to se mu na Penny líbilo. Původně se sní seznámil přes Elise, která byla její nejlepší kamarádkou. Teprve když objevili ty štěnice, tak zjistil, že je zkušená hackerka, která spolupracuje sElise vjejí soukromé investigativní firmě.

„Výborně,“ řekl Archer. „Ovšem mě informuj.“

Po posledním přikývnutí Hawke sledoval, jak Archer odchází. Pohledem přelétl místnost aprohlédl si členy svého týmu. „Všichni vpohodě?“ zeptal se.

Od přítomných se dočkal přikývnutí asouhlasu, atak vyšel zmístnosti azamířil do hlavního prostoru klubu, což byla rutina, kterou dodržoval pokaždé, když pracoval na tom, aby hosty uklidnil. Byl si vědom, že jeho přítomnost spolu skompletně černou uniformou přispívá kpocitu bezpečí. To členům klubu umožnilo plně se zbavit veškerých obav astrachu zodsouzení nebo odhalení.

Když vešel do baru, Hawke chvíli vstřebával jedinečnou atmosféru, která hlubiny Phoenixu prostupovala. Exkluzivní atmosféra klubu přitahovala vysoce postavené hosty avzduchem se nesl tichý šepot těch, kteří zoufale toužili sledovat zakázané požitky. Klub měl totiž jediné pravidlo: dívat se, ale nedotýkat. Kzískání přístupu bylo zapotřebí víc než jen nacpaná peněženka; každý nový člen musel být rovněž proklepnutý až do nejmenšího detailu. Ani pak ovšem nebyl vstup zaručený.

Hawke procházel kolem uspěchaného personálu baru, skaždým na sebe vzájemně pokývli aprohodili pár zdvořilostních frází. „Jak se vede?“ zavolal laškovně na Marca, jednoho zbarmanů.

Marco na něj mrknul aukázal mu zvednutý palec. „Zatím hladký průběh.“

„Fajn. Užij si noc,“ odpověděl Hawke apokračoval vobchůzce.

Když procházel hlavní kruhovou místností pro erotické show, na kamenných stěnách tančily stíny svícnů ashora se kaskádovitě snášely luxusní látky vodstínech šarlatové azlaté, což jen umocňovalo celkový dojem požitkářství. Vzduch byl prostoupen opojnou směsí vůní santalového dřeva ajantaru, která dotvářela smyslnou atmosféru, jíž bylo těžké odolat.

Vrátil se na chodbu ajeho boty stichým dusotem překročily práh Rhysovy kanceláře. Očekáváním se mu zrychlil pulz ajeho pohled spočinul na osobě za stolem – na Penny Larsonové.

Její pověst ji předcházela: Impozantní hackerka snepřekonatelnou vytrvalostí aintelektem. Ale nebyly to jen profesionální schopnosti, co upoutalo jeho pozornost. Byly to také její ohnivě rudé vlasy, které jako by ztělesňovaly jejího ducha, apronikavé zelené oči, které vsobě skrývaly nekonečná tajemství. Nedokázal odolat její přitažlivosti, přestože si byl vědom nebezpečí, které hrozilo, pokud by se až příliš sblížil sněkým, kdo je pro svět vpodstatě neviditelný.

Ale její obraz vněm cosi vzbuzoval, probouzel vněm skrytou touhu po něčem jiném než po chtíči – po něčem hlubším. Jeho minulost byla plná milenek, rychlého sblížení anásledného odloučení, protože být příslušníkem Navy SEALs prakticky znemožňovalo navázat jakýkoli vztah.

Když se na ni zadíval, jak sedí za velkým stolem ztřešňového dřeva, sevřela se mu hruď. Byla naprosto soustředěná aodhodlaná probírat se daty před sebou. Hawke už ode dne, kdy ji poznal, věděl, že fascinace, kterou vněm vyvolává, přesahuje pouhou fyzickou přitažlivost; vjejí neochvějné oddanosti ahouževnatosti bylo něco, co promlouvalo ksamotnému jádru jeho osobnosti.

Nikdy nevěřil vlásku na první pohled, dokud nepotkal ji.

Soustřeď se, Fostere, káral sám sebe ačelist se mu sevřela, jak bojoval se silou touhy hrozící, že ho pohltí. Měl před sebou práci anemohl si dovolit, aby mu cokoli stálo vcestě – ani její podmanivý půvab.

Vzhlédla, svou náhlou přítomností ji překvapil. Jejich oči se setkaly aHawke měl na okamžik pocit, že se topí vhlubinách toho smaragdového pohledu. Ačkoli se nedokázal nepousmát nad jejím tričkem snápisem TO JE HODNĚ BLBEJ NÁPAD. VKOLIK?, nakonec se zeptal: „Tak jak? Přišla jsi na něco?“

„Možná,“ odpověděla. „Myslím, že jsem něco našla... respektive, spíš bych měla říct někoho.“

„Ukaž.“ Když se kní přisunul, jejich paže se osebe vzájemně otřely atělem mu projely vlny elektrického proudu. Hawke znovu sevřel čelist asnažil se zachovat klid.

„Kdo to je?“ zeptala se aukázala na vysokou brunetku ve spodním prádle, která vycházela ze šatny.

„Julia Castillová,“ zamumlal Hawke.

„Členka?“ zeptala se Penny.

„Účinkující,“ odpověděl. „Dělá show už asi půl roku.“

Penny povyskočilo obočí. „Prověřovali ji?“

„Nedostane se sem nikdo, kdo by nebyl prověřený.“

„No, nerada bych ti kazila tvoje přesvědčení,“ řekla Penny aukázala na obrazovku. „Ale vaše prověřování je úplně kničemu, protože tohle je osoba, která tam tu štěnici nasadila.“

Hawke neměl důvod oPenny pochybovat, ale přesto se zeptal: „Viděla jsi, jak to udělala?“

Penny zavrtěla hlavou. „Ne, ale jsem si jistá, že za tím stojí ona.“

Povzdechl si aprohlížel si Penny, která se do něj vpíjela pohledem ajejí jasné oči jiskřily. „Fajn, tak jdeme, musíme to říct Rhysovi.“

Překvapeně na něj zamrkala. „To je všechno? Žádný otázky? Žádný pátrání po tom, jestli jsem na správný stopě?“

Znovu ji pozorně sledoval apak pokrčil rameny. „Říkal jsem si, že nejspíš oceníš, když nebudeš muset všechno, co máš na srdci, opakovat dvakrát.“ Kam až jeho paměť sahala, vždycky se rozhodoval strategicky. To ho naučila armáda. Ale tentokrát se řídil svým instinktem azvedl obočí. „Chceš, abych tě zpochybňoval, nebo abych ti věřil, zrzko?“

Když ji oslovil přezdívkou, kterou pro ni vymyslel, zúžila oči do škvírek, jako to dělala vždycky. Byl přesvědčený, že oheň vní by mohl být jeho zkázou.

Uplynul jeden takt. Stále sním udržovala oční kontakt, přesně jak očekával. Soustředěně. Záměrně. „To nemůžou být jediný možnosti, který mám. Ajmenuju se Penny.“

Zvedl obočí oněco výš. „Ajaká je další možnost, zrzko?“

Vstala, vydala ze sebe pohrdavý zvuk azavrtěla na něj hlavou. „Pojď za mnou.“

Ušklíbl se asledoval ji pohledem, jak míří ke dveřím. Tahle nebezpečně chytrá žena plná ohně ho měla zcela ve své moci aon si byl jistý, že by za ní šel kamkoli.

Penny chtěla vživotě jen dvě věci. Za prvé, vynikat ve své práci. Za druhé, upřednostňovat svou nezávislost. Ten nádherný, magneticky přitažlivý muž, který jí stál za zády apropaloval ji pohledem, se jí pletl do cesty vobou těchto věcech. Musela na něj neustále myslet. Ato ji začínalo pěkně štvát.

Když vstoupila do tlumeně osvětleného doutníkového salonu, který se nacházel nad klubem Phoenix, ovanula ji vůně drahého tabáku akůže.

Hawke šel včele, když zahlédla Rhyse, který seděl vboxu smanželi Kieranem aHazel aElise, jež byla Archerovou ženou aPennyinou nejbližší kamarádkou.

Penny se se všemi těmi zamilovanými záležitostmi nedokázala ztotožnit. Vminulosti měla známosti, některé na vážno, jiné ne, ale nedokázala si představit, že by se někomu zavázala navždycky. Nešlo oto, že by zažila v minulosti trauma nebo měla problémy se závazky. Byla to její práce, co jí stálo vcestě. Jako hackerka viděla do lidských životů jako pod mikroskopem. Lidé byli příšerní amálokdy byli takoví, za jaké se vydávali. Nechtěla zažívat bolesti hlavy, které vztah přinášel. Nepotřebovala tak nutně sex.

Elise na Penny upřela své světle modré oči, vyskočila adlouhé tmavě hnědé vlasy se jí pohupovaly na rameni, když Penny objala. „Nazdárek, holčičko!“

„Ahoj,“ řekla Penny aopětovala její vřelé objetí.

Elise byla příčinou, proč se Penny zapletla stouhle skupinou přátel. Seznámily se při práci – Elise pracovala jako soukromá detektivka – apřátelství jim vydrželo. Navíc Penny od té doby pracovala pro Elisinu soukromou vyšetřovací firmu, která ji teď udržovala na legální straně hackerství. Elise byla jediná osoba, oníž Penny věděla, že je autentická, ajediná, komu kromě své babičky věřila.

Když se Penny od Elise odtrhla, Kieran na ni vlídně pokývl, pohled jeho zelených očí byl jako vždy intenzivní. „Penny.“

„Ahoj.“

Usmála se na něj apak si vyměnila pozdrav sHazel, ikdyž s tou promluvila jen krátce. Jediný, koho utohohle stolu dobře znala, byla Elise apostupně poznávala víc ijejího manžela Archera, poté co se vzali. Ale všichni tihle lidé byli voyeuři ze sexuálního klubu aona očlenství vněm rozhodně neměla zájem. Co by asi tak mohla mít skýmkoli znich společného?

Vzrušoval ji pouze její vibrátor. Většina mužů kjejímu klitorisu potřebovala návod.

„Jak to jde?“ zeptala se Elise. Jinými slovy se chtěla zeptat, jestli už Penny našla toho, kdo nastražil ty štěnice.

„Jde to pomalu.“ Penny se při odpovědi usmála.

„Sakra,“ zabručela Elise. Penny nepochybovala otom, že Archerova nálada je jako na houpačce, když tam štěnice nastrčili právě pod jeho dohledem.

„Chápu to tak, že pro mě něco máš,“ prohodil Rhys kHawkovi, jehož ostře řezanou tvář ahranatou čelist rámovaly černé vlasy, které nápadně kontrastovaly sjeho šedýma očima. Ztoho muže čišela moc.

Hawke zkřížil svalnaté paže na hrudi. Jeho zastřižené tmavé vlasy aostré rysy umocňovaly pocit nebezpečí, který na něm ulpíval jako druhá kůže. „Můžeš spustit,“ vyzval ji.

Penny opravdu nesnášela, jak se jí zrychlil tep, kdykoli na ni upřel ty svoje ledově modré oči. „Něco tu přece jen mám,“ obrátila se na Rhyse.

Ne že by Hawka nechtěla, chtěla ho, ale srdce jí tlouklo oněco rychleji. Byla svědkem toho, jak její matka dala všechno manželovi, který se kní choval jako krohožce. Když se Penny snažila matku přemluvit, aby od otčíma odešla, ten mezi nimi přerušil veškerou komunikaci amatka mu to dovolila. Penny se rozhodla, že nikdy nebude nikým tak posedlá. Způsob, jakým ji Hawke pozoroval ajak sní komunikoval – proboha, dokonce jí dal přezdívku –, nevypovídal pouze otouze. Vyjadřoval něco úplně jiného, něco, co vní vyvolávalo nutkání utéct aschovat se.

„Omluvte mě prosím na chvíli,“ řekl Rhys svým přátelům aElise mávla na Penny, která se za ním vydala ke stolu vrohu, daleko od naslouchajících uší.

Rhys vytáhl zkapsy mobil aposlal esemesku, počkal, až si Penny sedne první, apak se kní připojil ustolu. Hawke si sedl naproti ní.

Rhys si propletl prsty apoložil ruce na stůl. „Tak co jsi našla?“

„Mám podezření na jednu ztvých účinkujících, Julii Castillovou,“ vysvětlila Penny. „Prohlížela jsem si záznamy zbezpečnostních kamer aněco mi na ní nesedí.“

„Pokračuj,“ řekl Rhys ase zájmem se naklonil dopředu.

„Zdá se, že moc dobře ví obezpečnostních kamerách, achová se nápadně nervózně. Jako by věděla, že ji někdo sleduje, anelíbilo se jí to.“ Penny se odmlčela ahledala vjejich tvářích jakoukoli známku překvapení.

Hawkův disciplinovaný výraz se nezměnil, ale doslova viděla, jak se mu za očima otáčí ozubená kolečka. Rhys však pozvedl obočí, jeho zvědavost evidentně vzbudila.

„Proč si myslíš, že by otěch kamerách mohla vědět?“ naléhal na ni.

„Je jedinou členkou aúčinkující, jediným zaměstnancem, který se dívá do kamer, adělá to pokaždý,“ odpověděla Penny.

„Rozumím,“ řekl Rhys azamyšleně se na ni zadíval. „Věřím tvým instinktům, Penny. Pokud se domníváš, že je právě ona důvod kobavám, pátrej dál.“

Penny pohlédla na Hawka, který souhlasně přikývl. Tichá síla, kterou vyzařoval, jí poskytovala pocit útěchy, na který nebyla zvyklá – aprávě to ji znervózňovalo. Její reakce na něj byla zneklidňující, bylo to něco, co potřebovala napravit. Hned teď.

Rhys si povzdechl apřitáhl její pozornost zpátky ksobě. „Když už jsme utoho, tušíš, oco by Julii mohlo jít?“ zeptal se.

„Zatím ne,“ odpověděla asetkala se sjeho pohledem. „Ale přijdu na to.“

Rhys se opřel vkřesle azatvářil se zamyšleně. „Jaký bude další krok?“

Penny se zhluboka nadechla, aby zvážila, co říct. „Myslím, že nejlepší způsob, jak si potvrdit svoje podezření, je dostat se kní blíž. Musím ji sledovat, atudíž potřebuju kompletní přístup do klubu.“

Rhys se zadíval na Hawka.

Ten souhlasně přikývl. „Myslím, že lepší možnost nemáme. Potřebujeme sjistotou vědět, jestli za nasazením štěnic stojí právě ona.“

„Oco jsem přišel?“ přerušil jejich rozhovor hluboký hlas. Archer přistoupil ke stolu sautoritou, která si žádala respekt.

„Archere,“ pokývl na něj Rhys anaznačil mu, aby se knim připojil. „Penny má určité obavy ohledně Julie Castillové. Myslí si, že to ona by mohla být naším špehem.“

„Jak moc si tím seš jistá?“ zeptal se Archer bezděčně aposadil se vedle Rhyse.

Nedokázala zarazit mírné zkřivení úst. Ještě nedávno by jí Archer nevěřil ani slovo. Protože byla hackerka, která nedodržovala zákony akdysi se nabourala do jejich bezpečnostního systému. „Nemůžu říct, že jsem si naprosto jistá, dokud si svoje podezření nepotvrdím,“ odpověděla. „Ale vsadila bych si na to.“

Archer se otočil kHawkovi, jeho pohled byl neochvějný. „Když budete venku vterénu, zůstaň Penny nablízku. Elise by mi nikdy neodpustila, že jsem ji do toho zatáhl, kdyby se jí něco stalo.“

Penny už otevírala pusu, ale do hovoru se se zaťatou čelistí vmísil Hawke. „Rozumím. Nedovolím, aby se jí něco stalo.“

Archer souhlasně přikývl.

Penny myšlenka, že je přesvědčený, že potřebuje ochranu, okamžitě rozčílila, ale zároveň cítila, jak jí přeběhl mráz po zádech, když se její pohled spojil sHawkovým, aintenzita jeho slibu vní zažehla plamen, který ji málem pohltil.

Tohle bylo opravdu nebezpečné…

Když se Rhys opřel ostůl, atmosféra vmístnosti se téměř dala krájet. Zkoumavě pozoroval Penny, Hawka aArchera. Ve vzduchu visel těžký oblak kouře zdoutníku, jehož opojná vůně se mísila spřetrvávajícími stopami kolínské akůže.

„Dobrá,“ začal Rhys tichým hlasem. „Musíme Julii sledovat – samozřejmě tajně. Nemůžeme riskovat, aby si všimla, že ji podezříváme.“ Ostře se podíval na Penny, která souhlasně přikývla. „Ajakkoli se mi ta myšlenka nezamlouvá, protože nejsi členkou ani účinkující, můžeš mít do klubu neomezený přístup.“

„Fajn“ opáčila Penny. „Začnu tím, že do ní budu šťourat oněco hlouběji.“

Hawke se zvedl, jeho svalnatá postava se napjala jako stočená pružina. „Zůstanu Penny nablízku,“ řekl ajeho hluboký hlas rezonoval přesvědčením. „Budu na ni během práce dohlížet.“

Penny cítila, jak se jí při pomyšlení, že má Hawka tak blízko usebe, zrychluje tep, ale zatlačila veškerou přitažlivost do pozadí asoustředila se na úkol, který měla před sebou. „Toho si vážím, ale nepotřebuju chůvu.“

Všichni tři muži ji ignorovali, jako by ani nepromluvila.

Rhys jen zběžně přikývl. „Vtom případě jsme domluveni. Informujte mě oveškerých postupech anezapomeňte – klíčem je diskrétnost.“

Když se skupina rozešla, Penny se ušklíbla. „Copak mě nikdo neslyšel? Říkala jsem, že nepotřebuju chůvu…“

Hawke na ni upřel pohled. Dvěma mohutnými kroky překonal jejich vzdálenost anenechal mezi nimi žádný volný prostor. Penny se rozbušilo srdce, azatímco se vpíjela do jeho pohledu – do ostře řezaných linií jeho tváře, do syrové síly, která byla patrná vkaždém jeho pohybu –, přestávala dýchat. Horko jí svíralo útroby.

„Ještě jednou mě označ za chůvu, zrzko,“ řekl aoči mu při tom plály. „Abudeš toho litovat.“