Předmluva

Šumava spolu s Bavorským lesem tvoří největší souvislou zalesněnou oblast středohorského charakteru ve střední Evropě. Rozsáhlé horské pásmo s lesním porostem, z něhož na české straně vystupuje hora Plechý (Plöckenstein) až do výšky 1378 m, je jednou ze šesti biosférických rezervací v České republice, které byly mezinárodně uznány v rámci programu UNESCO. Na území přibližně 5 km širokého pásu podél hranice s Německem a Rakouskem neměla veřejnost přístup od konce druhé světové války až do roku 1990, díky čemuž se podařilo ve velké části tohoto re gio nu zachovat nedotčenou přírodu. Dodnes tu najdete neproniknutelné lesy a močály, které dodávají Šumavě, od pradávna opředené pověstmi, tajemný charakter a ukrývají mnohá tajemství, například nespočet vesnic stržených kvůli pohraničnímu režimu v pásmu podél západní hranice za studené války. Čeká vás tu nezapomenutelné putování temnými a hustými lesy, po rozlehlých náhorních plošinách, kolem tajemných jezer, malebných skalních útvarů a záhadných močálů. V takové hojnosti a na tak malém prostoru je nikde jinde ve střední Evropě nenajdete.

Přestože se některé oblasti mohou pyšnit nedotčenou přírodou, zdejší turistická vybavenost je na velmi vysoké úrovni, s bohatou nabídkou možností, kde se občerstvit a přenocovat. K dispozici je výborně koncipovaná a značená síť turistických stezek, jak v hřebenových oblastech nad 1000 m, tak v předhůří v okolí malebných Prachatic a Českého Krumlova, architektonického světového dědictví UNESCO.

Zalesněné pohoří kolem horního toku Vltavy má jedinečný půvab, který si zdejší krajina, především nejkrásnější místa, jakými jsou např. ledovcová jezera a snová velká rašeliniště, uchovala, a to i díky tomu, že byla tato oblast po celá desetiletí uzavřena. Nyní se postupně opět vrací do povědomí turistů a přátel přírody. Zatímco jen o několik kilometrů dál na západ od státní hranice se Bavorský les těší velké oblibě u turistů všech věkových kategorií, česká část pohoří je, i přes svou nesrovnatelně vyšší atraktivitu v porovnání s bavorskou částí, dosud poměrně málo navštěvovaná a německým turistům v celém jejím rozsahu téměř neznámá. Možná za to může nedostatek aktuální cestopisné literatury o této oblasti. Náš turistický průvodce Šumavou přináší nabídku ne příliš dlouhých a ne příliš obtížných pěších tras, které vedou mezi Ostrým a Vyšším Brodem, potažmo údolím Vltavy, a také na všechny důležité vrcholy. Ani pamětihodnosti Šumavy nezůstanou stranou.

Berlín, začátkem léta 2023 - Gunnar Strunz

Sestup od Stifterova památníku k Plešnému jezeru –
pravděpodobně nejnáročnější trasa na Šumavě (trasa 38)

Přehledová mapa

Nejlepší trasy

Na Ostrý

Hora s nejkrásnější šumavskou vyhlídkou. Ze skalních útesů Ostrého se otevírá úžasný rozhled do všech stran. Cesta vede kolem legendami opředeného Černého jezera k německé horské boudě Osserschutzhaus. (trasa 1, 6.00 h)

Údolím řeky Vydry do Srní

Odpočinková procházka podél nejkrásnější horské řeky na Šumavě. Minimálně první polovinu trasy hravě zvládnou i děti. (trasa 12, 3.30 h)

Na „Zlaté cestě“

Ú žasné putování po staré obchodní stezce procházející jedním z nejkrásnějších šumavských údolí. (trasa 18, 3.30 h)

Z Modravy do údolí
Roklanského potoka

Trasa vede širokým nedotčeným údolím Roklanského potoka k okraji nepřístupných rozlehlých rašelinišť západně od Modravy. (trasa 19, 4.00 h)

Přes rašeliniště Cikánská slať na Březník

Putování pustinou ležící severně od vrcholu Luzný (Lusen). (trasa 21, 4.15 h)

Osamělými luhy do Knížecích Plání

Snadná trasa na vichřicemi pocuchanou náhorní plošinu a do zaniklé vesnice. (trasa 24, 3.30 h)

Boubín

Setkání se staletým, neproniknutelným pralesem. (trasa 25, 2.45 h)

Na Medvědí stezce

Pestré putování lesy, kolem jezer a Skalním městem. (trasa 35, 4.30 h)

Plešné jezero a Plechý

Tradiční trasa k symbolu Šumavy – Plešnému jezeru a Stifterovu památníku na jezerní stěně, odkud se nabízí nádherný výhled daleko do kraje.
(trasa 38, 5.00 h)

Zřícenina hradu Vítkův kámen

Cesta pestrou krajinou z Přední Výtoně u Lipenské přehrady k literárně proslulé zřícenině hradu. (trasa 42, 4.00 h)

Na Kleť

Výlet z Českého Krumlova na horu Kleť s nejstarší kamennou rozhlednou v Česku, odkud je nádherný výhled. (trasa 49, 3.30 h)

Turistika na Šumavě

Náročnost

Všechny turistické trasy vedou po cestách a pěšinách, které jsou téměř vždy opatřeny značkami. Jednotlivé trasy se značně liší svou délkou a jsou většinou okružní, takže se nebudete muset vracet stejnou cestou. Snažili jsme se zajistit, aby výchozí body byly snadno dostupné. Délka a obtížnost tras byly navrženy s ohledem na co největší dostupnost pro všechny, a tak i návštěvníci s horší tělesnou kondicí poznají všechny krásy Šumavy. Zeměpisná poloha těchto 50 tras plně pokrývá celou Šumavu.

České státní úřady provedly výrazné změny v infrastruktuře turistických tras na Šumavě. Mnohé z těch, které ještě v počátku tisíciletí vedly po romantických, nezpevněných cestách, byly vyasfaltovány a označeny jako cyklistické trasy. Paradoxně jako cyklostezky jsou v některých případech označeny kamenité a pro cyklistiku ne zcela vhodné stezky. V rámci I. zóny národního parku jsou mnohé staré, zpevněné cesty, které byly kdysi využívány bývalou pohraniční stráží, uzavřeny i pro pěší turisty, a proto se návštěvníci Šumavy musejí připravit na to, že některé značené turistické stezky nyní vedou po asfaltové nebo panelové cestě.

Aby byl průvodce pro uživatele přehlednější, byly trasy označeny různými barvami. Jejich význam je následující:

Opatská stezka u Vyššího Brodu (trasa 45)

Kategorie obtížnosti

■ = Lehká

Trasy vedou setrvale po dobře značených cestách. Výstupy a sestupy nepřesáhnou 500 výškových metrů. Za dobrého počasí – tedy bez bouřek, silného větru nebo intenzivních sněhových přeháněk – jsou tyto trasy bezpečné, pokud máte kvalitní turistickou obuv a vhodné vybavení. I když byly v posledních letech na Šumavě v rámci infrastrukturních projektů EU vyasfaltovány některé tradiční turistické stezky, může se stát, že i lehké trasy jsou občas vedeny po kamenitých úsecích nebo po cestách s mnoha kořeny, které bývají ve špatné obuvi a za mokra kluzké. Tyto „modré“ trasy obvykle trvají méně než čtyři hodiny a jsou ideální i pro rodiny s dětmi.

■ = Střední

I tyto cesty jsou dobře značené, ale místy mohou být strmější a vyžadují lepší tělesnou kondici. Některé úseky občas vedou neschůdným, například bažinatým terénem, přes kořeny stromů nebo po stezkách s vyšším rizikem uklouznutí.

■ = Těžká

Na Šumavě vlastně neexistuje žádná trasa, kterou by bylo možné v celé délce klasifikovat jako obtížnou. Do této kategorie spadá nanejvýš krátký úsek od Plešného jezera vzhůru ke Stifterovu památníku (trasa 38). Tento nepříliš dlouhý úsek vyžaduje lepší kondici a jistý krok.

Vzhledem k limitacím čteček elektonických knih jsou kategorie obtížnosti tras v této knize označeny počtem vykřičníků u čísla trasy - jeden pro lehkou, dva pro střední a tři pro těžkou.

Síť cest a značení

Na Šumavě, stejně jako v celé České republice, existuje výborná a hustá síť značených turistických cest. Kromě barevného značení zde najdete také mnoho rozcestníků a orientačních tabulí s informacemi o nadmořské výšce. Jsou spravovány Klubem českých turistů (KČT), největším a nejvýznamnějším turistickým spolkem v České republice. Značky se obvykle skládají ze žlutého, červeného, modrého nebo zeleného příčného pruhu, který je z obou stran podélně ohraničen bílým pruhem. Občas se při krátkých odbočkách k historickým památkám, jako jsou hrady, kaple a podobně, můžete setkat i se speciálními značkami. V některých lokalitách se vyskytují tematické cesty různé délky, jako Vintířova stezka (Gunther-Steig) a poutní cesta Via Nova, které překračují i státní hranice.

Turistika je v České republice tradičně velmi populární. Na rozdíl od Německa, kde je horská turistika převážně aktivitou starší populace 50+, v Čechách můžete o víkendech potkat všude mnoho mladých rodin, často s malými dětmi na zádech nebo v dětských nosítkách, jak se vydávají na výlety do lesů i do hor, bez ohledu na počasí.

Omezení

Velká část území Šumavy je prohlášena Národním parkem Šumava. Rozlehlé oblasti ve vyšších polohách patří do (geograficky ne zcela souvislé) I. zóny (viz také str. 18). Vstup do ní je povolen pouze pěšky a jen po značených cestách; pro cyklisty je tato oblast s výjimkou několika málo míst prakticky nepřístupná. K lítosti mnoha turistů jsou v I. zóně všechny neznačené cesty zcela uzavřeny. Do rozsáhlých rašelinišť západně od Modravy a do oblasti mezi Březníkem a bavorskou hranicí u Velkého Roklanu (kde na české straně stojí ještě opuštěná Roklanská chata neboli Rachelhütte) a dále do údolí Luzného potoka (Lusenbach) a některých dalších příhraničních oblastí je vstup zakázán i na asfaltové cesty pohraniční stráže. Také území západně od Černého a Čertova jezera nad jezerní stěnou jsou navzdory širokým přístupovým cestám uzavřena. Některé krajinově velmi půvabné stezky, jako je například trasa z Poledníku do Gsengetu (nad Prášily), jsou průchozí pouze od poloviny července do poloviny října.

Obecně platí, že u vstupu do uzavřených zón je umístěno dostatečné množství informačních tabulí, které upozorňují na zákaz vstupu. Důrazně se doporučuje tyto zákazy respektovat. Pokud byste byli přistiženi strážci parku při porušení těchto pravidel, hrozí vám vysoké pokuty.

Národní park Šumava má ve srovnání s jinými středoevropskými národními parky velmi přísný návštěvnický režim (npsumava.cz). Mnoho cest, které jsou na starších mapách (např. z 90. let) ještě uvedeny jako značené, mohly být v minulosti přístupné. Nicméně v současné době je situace jiná a některé cesty, zejména v oblasti I. zóny, mohly být během posledních let uzavřeny. Proto se důrazně doporučuje používat pouze nejnovější turistické mapy, které poskytují aktuální informace o dostupnosti cest a tras v Národním parku Šumava. Dodržování těchto pokynů pomáhá chránit přírodu a zajišťuje bezpečný a odpovědný zážitek pro návštěvníky parku.

Oblast kolem Modravy patří k nejpůvabnějším na Šumavě (trasa 19)

symboly

Značky v záhlavích tras

v dostupnost vlakem/autobusem

 možnost občerstvení

u vhodné pro děti

Značky ve výškovém profilu

K parkoviště

: vlakové spojení

8 autobusová zastávka

· sedačková lanovka

ì místo s občerstvením

f možnost občerstvení

g chata, přístřešek

p vrchol

h kostel, kaple, boží muka

é hrad, zámek, zřícenina

± rozhledna

] vyhlídka

l odpočívadlo, piknikové místo

o průsmyk, sedlo

Ö most

n jeskyně

çP odbočka vlevo/vpravo

k pramen

Ó vodopád

Oficiálně je přechod státní hranice do Bavorska povolen pouze na přeshraničních turistických nebo cyklistických trasách. Hraniční kontroly se již obecně neprovádějí. Teoreticky však může v příhraničních oblastech docházet k náhodným kontrolám osob. Proto je lepší mít u sebe doklad totožnosti, neboť přes zelenou hranici dochází nezřídka k nelegálnímu vstupu na území Německa.

Dálkové turistické trasy

Dálkové turistické trasy, které jsou hojně k dispozici v Bavorském lese, na Šumavě dlouho neexistovaly. Avšak od roku 2018 je k dispozici dálková turistická trasa „Česká zlatá stezka“ (zlatoustezkou.cz), která představuje český protějšek k německé dálkové turistické trase nazývané „Goldsteig“. Ta vede přes východní Bavorsko mezi Horními Franky, přesněji mezi Trhovou Ředvicí (Marktredwitz) a Pasovem (Passau). Její český protějšek začíná u hranic u Bischofsreutu ( v okrese Freyung) a pokračuje do Prachatic, odkud se vydává na severozápad víceméně souběžně s hranicí přes Kašperské Hory (Bergreichenstein), Nýrsko (Neuern), Domažlice (Taus) a končí až u Chodové Plané (Kuttenplan) u Mariánských Lázní (Marienbad). Trasa dálkové turistické stezky se částečně kryje s historickou obchodní cestou „Zlatá stezka“ (odbočka vedla z Pasova do Prachatic), ale pouze v jižních částech od hranice k Prachaticím a okolí Kašperských Hor. Avšak severní část dálkové trasy „České zlaté stezky“ (mimo Šumavu) vede jinými historickými cestami, mj. úseky Stříbrné stezky (mezi Plzní a Norimberkem). Na historické obchodní cestě „Zlatá stezka“ a jejích odbočkách se v některých místech setkávají trasy číslo 17, 18, 22, 29, 30 a 31. Po nové dálkové turistické stezce „Česká zlatá stezka“ ( a jejích spojnicích k bavorské dálkové trase Goldsteig) v některých úsecích vedou trasy 4, 8, 14, 15, 16, 17, 26, 29 až 35, 37 a 38.

Turistické značení na Šumavě je
na velmi vysocké úrovni (trasa 2)

Šumava mimo jiné nabízí několik tematicky zaměřených naučných stezek, jako je například Medvědí stezka (trasa 34), která je nejstarší naučnou stezkou Šumavy a je spjata s historií zastřelení posledního šumavského medvěda. Cestu lemuje mnoho skalních útvarů s romantickými názvy a uvidíte i podzemní tunel Schwarzenberského plavebního kanálu. Českou republikou rovněž prochází několik přeshraničních dálkových turistických tras. Například Evropská dálková trasa E 3 (spojující Atlantik a Černé moře) vede severními Čechami a trasa E 10 (spojující Finsko s Gibraltarem) se Šumavy dotýká jen okrajově u Českého Krumlova.

Ještě je třeba se zmínit o Vintířově stezce (Gunthersteig), dálkové poutní trase, která vás provede po stopách středověkého poustevníka a prvního obyvatele Šumavy svatého Vintíře. Je 150 km dlouhá a propojuje významná místa spojená se životem svatého Vintíře. Přeshraniční stezka začíná v Bavorském lese v údolí Lallinger Winkel, kde si Vintíř vybudoval první poustevnu, a vede ke klášteru v Rinchnachu, dále přes město Zwiesel pokračuje na horský hřeben, u Gsengetu překračuje státní hranici a odtud míří skrze hluboké šumavské hvozdy, přes Prášily a Rovinu k Březníku (viz také trasy č. 8 a 9) do nitra Čech.

Z poutní cesty Via Nova (ze Straubingu do Příbrami) leží na území Šumavy krátký úsek mezi Bučinou a Kvildou (Trasa 22). Tato poutní stezka má své vlastní značení, které ovšem neprobíhá souvisle v celé její délce.

Putování po hlavním hřebeni Šumavy je možné jen na několika málo místech, protože zde nevedou žádné značené turistické stezky. Většina hřebenových oblastí se nachází v I. zóně národního parku a vstup do nich je ve většině případů zakázán. Mezi Ostrým a Železnou Rudou je území běžně přístupné pouze po hraniční cestě až ke Svarohu (Zwercheck), i když tato cesta není na oficiálních českých turistických mapách vyznačena. Ze Železné Rudy je možné pokračovat dále na jihovýchod přes vesnici Debrník, turistický rozcestník Pod Polomem (1295 m), kolem jezera Laka až do oblasti bývalé osady Gsenget a k Poledníku, druhému nejvyššímu vrcholu české části Šumavy. Počítat však musíte s velkými sezonními i časovými omezeními. Cesta odtud až k Luznému leží v I. zóně národního parku, a proto není běžně přístupná. Na hřeben Luzného je možné se dostat ze západu od Špičníku (Großer Spitzberg). Z Luzného do Bučiny (Buchwald) opět nevede žádná turistická stezka. Teprve z Bučiny se lze dostat přes Knížecí Pláně na šumavskou náhorní plošinu a odtud se vydat na putování po hřebeni, z něhož se dá sejít dolů do Strážného.

Vlastní putování po hřebenové trase po vyznačených cestách je povoleno až od Třístoličníku (Dreisesselberg) přes Plechý (Plöckenstein) a Smrčinu (Hochficht) až ke Grüneisslu. Od této hory hřeben zasahuje daleko do rakouského území. Jižně od Vyššího Brodu lze podniknout menší hřebenovou túru mezi Guglwaldem a Weigetschlagem. Tyto úseky nabízejí možnost prozkoumat krásy hřebenů Šumavy a vychutnat si jedinečné výhledy a atmosféru této horské oblasti.

Mapy

Krajina v okolí Stožce má své kouzlo (trasa 33)

Pro výlety po Šumavě lze v současné době doporučit turistické mapy v měřítku 1 : 40 000 z nakladatelství SHOCart (shocart.cz), a to konkrétně mapy č. 434 Šumava – Železnorudsko, Povydří, Churáňov; č. 435 Šumava – Trojmezí, Pláně; č. 436 Šumava – Lipensko, Český Krumlov; č. 439 Pošumaví, Prachaticko.

Pro oblast Blanského lesa a vojenského výcvikového prostoru Boletice (trasy 47 a 48) je nejvhodnější mapa 1 : 25 000 VVP Boletice, CHKO Blanský les z nakladatelství Geodézie On Line (geodezieonline.cz). Kdo by chtěl detailnější popisy lokalit, měl by sáhnout po turistických a cykloturistických mapách 1 : 25 000 ze stejného nakladatelství. Pokrývají celou Šumavu. Tyto mapy se však někdy v jednotlivých detailech (trasování, použití barev, názvech jednotlivých lesních křižovatek) liší od svých měřítkově menších protějšků.

Nebezpečí

Jediné nebezpečí při výletech po Šumavě představují vedle jarních bouřek zbytky sněhu, popř. kluzké skalnaté stezky. Při bouřkách je třeba se vyhýbat samostatně stojícím stromům, vodním plochám, skalám anebo kovovým krajinným prvkům (jako jsou kříže u cest a na vrcholech hor). V prostoru národního parku, zejména v I. zóně, se nesmí vstupovat na většinou neznačené skalní stezky. V níže položených oblastech Šumavy mohou být po velkých deštích nebo po tání sněhu některé cesty velmi kluzké nebo bahnité. Na tyto úseky je při popisu jednotlivých tras výslovně upozorněno. Povalové (dřevěné) chodníky v močálovitém terénu mohou být za mokra také velmi kluzké. Proto je za deštivého počasí nezbytné dbát zvýšené opatrnosti.

Trasy s GPS daty a souřadnice výchozích bodů

Na webu gps.lingea.cz jsou k tomuto průvodci k dispozici ke stažení zdarma trasy s GPS daty a souřadnice výchozích bodů. Tento QR kód vede přímo ke stažení.

1. vydání, heslo: 448006mur

Trasy s GPS daty je možné importovat do aplikací a navigací, které podporují formát GPX. Díky nim se můžete během cesty kdykoli podívat, kde se právě nacházíte a kudy kráčíte. I přes pečlivou kontrolu nemůžeme vyloučit chyby a změny aktuálních podmínek na trase. Při orientaci se nikdy nespoléhejte pouze na GPS data, ale posuzujte vždy aktuální situaci na místě.

Ohleduplnost k životnímu prostředí

Také turistika ovlivňuje ekologickou stopu, ale podnikat výlety v souladu s přírodou není vůbec těžké!

PŘÍPRAVY A PŘÍJEZD

Předem se informujte, nač si dát pozor s ohledem na přírodu a životní pro středí v dané turistické oblasti.

Pro příjezd zvolte pokud možno vlak nebo autobus, využívejte turistické au tobusy a spoje na zavolání.

Pokud musíte cestovat autem, využijte možnost spolujízdy / sdílení vozů.

Při dlouhých cestách se snažte v cílové destinaci naplánovat vícedenní výlety nebo podnikněte více výletů z jednoho místa.

Cesty letadlem omezte na minimum a kompenzujte je podporou projektů na ochranu životního prostředí.

OBLEČENÍ A VÝSTROJ

Při nákupu outdoorového oblečení vybírejte produkty vyrobené ekologicky a za spravedlivých podmínek a používejte je co možná nejdéle.

Vybavení si také můžete koupit z druhé ruky nebo si ho vypůjčit.

Než si pořídíte nové věci, zvažte, zda se nedají opravit ty staré.

STRAVOVÁNÍ

Nakupujte přednostně bioprodukty a místní nebo sezonní potraviny.

Navštěvujte chaty a restaurace zásobované z regionální produkce.

Místo nevratných lahví a plastových obalů dejte přednost opakovaně použi telným lahvím a jídelním boxům.

UBYTOVÁNÍ

Pobyt si rezervujte u lokálních poskytovatelů ubytování, ať z vaší návštěvy ekonomicky profi tují místní obyvatelé.

V ubytovacích zařízeních šetřete elektřinou a vodou.

TURISTIKA

Choďte po cestách, nepoužívejte zkratky.

Respektujte uzávěry cest a chráněné oblasti.

Netrhejte a nesbírejte rostliny.

Pamatujte na nebezpečí vzniku lesních požárů.

Veškeré odpadky odneste s sebou a vyhoďte je až na určených místech.

Pokud možno nevyužívejte přírodu jako toaletu.

Nebuďte hluční.

Psa mějte na vodítku.

Telefonní čísla Horské služby ČR

Šumava sever: +420 376 397 273

Šumava střed: +420 388 428 193

Šumava jih: +420 380 736 081

Vrchol Ostrého s horskou chatou (trasa 1)

Doba chůze

Uvedené časy slouží jen pro hrubou orientaci. Odpočinkové a fotografické přestávky v nich nejsou zahrnuty. V ideálním případě platí následující pravidlo: trasa 4 km = 1 h až 1.15 h chůze, pro zdolání 400 výškových metrů stoupání = 1 h až 1.15 h chůze. Je však důležité si uvědomit, že doba chůze se může výrazně lišit v závislosti na individuální tělesné kondici, počasí, osobní náladě a skupinové či partnerské dynamice. Proto je důležité být flexibilní a přizpůsobit tempo chůze aktuálním podmínkám a potřebám celé skupiny.

Vybavení

I v období bez sněhové pokrývky je důležité mít vhodné turistické vybavení, které se skládá z pevných turistických bot, batohu, ochrany proti slunci a z více vrstev oblečení. Kromě toho je nepostradatelnou součástí výbavy ochrana proti větru, dešti a komárům. Je důležité si uvědomit, že na horských hřebenech se počasí velmi rychle mění, z ničeho nic se může objevit mlha a déšť, i když v údolí ještě před chvílí svítilo slunce. Vzhledem k tomu, že na Šumavě není zrovna málo kamenitých stezek a pěšin plných kořenů, doporučuje se rozhodně kotníková obuv s pevnou a protiskluzovou podrážkou, a to jak pro větší pohodlí, tak i pro vyšší bezpečnost při chůzi po kluzkém povrchu.

K tomu je třeba připočítat dobrou turistickou mapu, dostatek potravin i nápojů a mobilní telefon.

Hrad a zámek Český Krumlov je po Pražském hradě druhým největším
hradním a zámeckým komplexem v České republice (trasa 47)

Příjezd

Všechny výchozí body pro výlety jsou převážně zvoleny tak, aby byly snadno dosažitelné vlastním vozidlem. Téměř všechny jsou velmi dobře dostupné autobusem anebo vlakem. Výjimkou jsou trasy číslo 37 (autobusová linka je k dispozici pouze dvakrát denně), 40, 42 a 48, jejichž výchozí body nejsou dostupné veřejnou dopravou (viz také kapitola Autobusová a vlaková doprava).

Turistická sezona a klima

Nejlepší doba pro návštěvu Šumavy je od června do poloviny října. V květnu bývá ještě docela chladno a ve vyšších polohách může ležet sníh. V srpnu bývá na šumavských turistických trasách poměrně dost rušno kvůli školním prázdninám a dovoleným. V turistických centrech je pak obtížné sehnat ubytování bez předchozí rezervace. Chcete-li se vyhnout davům turistů, zvolte si jiný termín. Od poloviny října však bývá ve vyšších polohách často mlha, která negativně ovlivňuje požitek z výletů.

Roční množství srážek (déšť a sníh) se pohybuje mezi 800 až 1600 mm, na hraničním hřebenu může dosahovat až 2000 mm. Sněhová pokrývka na Šumavě drží od 100 dnů v nižších polohách až po 150 dnů ve vyšších polohách. Nejchladnějším měsícem v roce bývá leden s rekordními teplotami klesajícími až k -30 °C v některých kotlinách. Červenec je obecně nejteplejší měsíc, zatímco červen nejdeštivější. Průměrná roční teplota dosahuje 6,5 °C ( v údolích) a kolem 3,5 °C (ve vyšších polohách). Za nejchladnější a nejdeštivější místo na Šumavě je považována samota Březník, která se nachází jižně od Modravy.

Koupání ve Vltavě u Nové Pece (poblíž trasy 38)

Místní názvy

Až do roku 1946 byla Šumava domovem německy mluvícího obyvatelstva. V tomto turistickém průvodci jsou proto vedle aktuálních českých názvů osad, hor a lokalit uvedeny některé staré německé názvy v závorkách. V opuštěných místech, kde již vesnice neexistuje, se někde používá starý německý název a vedle něj je uveden dnešní český název.

Sprache

Im Böhmerwald kommt man in den Hotels, Gasthöfen und Imbissstationen mit Deutsch gut zurecht, weiter im Landesinnern hilft es meist nicht mehr. In den meisten Hotels spricht man jedoch Englisch. Außerhalb des Tourismusgewerbes gilt: Ältere Leute sprechen manchmal einige Brocken Deutsch, mit Jüngeren kann man sich fast immer auf Englisch verständigen.

Příroda a životní prostředí

Geografie a geologie

Název „Šumava“ pochází ze slova „šumící“, které poeticky popisuje zvuk větru ve vlnících se rozlehlých lesích. Pro Němce je Šumava známá jako „Böhmerwald“, což doslovně znamená „Český les“. Tak se však jmenuje jiný, severněji položený region, východní protějšek Hornofalckého lesa (Oberpfälzer Wald). Geologicky a geograficky tvoří Šumava s Bavorským lesem jeden celek.

Cesta k Luznému (trasa 21) je uzavřená i pro pěší turisty

Šumava coby geomorfologický celek leží přibližně z 95 % na českém území, přičemž zhruba 5 % její plochy zasahuje do rakouského Mühlviertelu. Toto lesnaté pohoří se táhne v délce téměř 120 km rovnoběžně s bavorskou hranicí od severozápadu k jihovýchodu přes hraniční trojmezí Bavorsko–Česko–Rakousko až do Mühlviertlu. Začíná na Všerubské vrchovině (Cham-Further Senke) a končí u Vyšebrodského průsmyku, nebo podle jiné varianty u sedla Kerschbaumer v nejsevernější části Mühlviertlu. Podél hřebene prochází rozvodí Vltavy (Labe a Severní moře) a Dunaje (Černé moře). Nejvyšším vrcholem na českém území je Plechý (Plöckenstein) s nadmořskou výškou 1378 m. V celém lesnatém pohoří je nejvyšší horou Velký Javor (der Große Arber) o výšce 1456 m, který se nachází u Bavorské Železné Rudy (Bayerisch Eisenstein). Zvláštností je velká náhorní plošina Pláně v centrální části pohoří. S plochou přibližně 450 km2 v nadmořské výšce více než 1000 m je největší horskou plošinou ve střední Evropě.

Geologicky patří Šumava a Bavorský les k velkému komplexu Českého masivu, jehož geologickou jednotkou je tzv. moldanubikum, resp. moldanubická zóna. Tato oblast se skládá ze žul a starších rul, které vznikly přeměnou již existujících ještě starších hornin působením vysokého tlaku a teploty, aniž by se roztavily. Tyto přeměněné horniny se nazývají metamorfované horniny či metamorfity. V oblasti moldanubické zóny dosahuje tloušťka zemské kůry téměř 40 km, což ji činí natolik stabilní a neměnnou, že zde nedochází k žádným vnitřním geologickým pohybům, a tedy ani k zemětřesení.

Asi před miliardou let se oblast pozdějšího Českého masivu nacházela na jižní polokouli Země v tropických zeměpisných šířkách a byla součástí dna oceánu. Zde se usazovaly různé sedimenty, jako hlína, písek a vápenité materiály. Postupem času stále větší zatížení vedlo k vysokým tlakům a k zatlačení masivu do hlubších vrstev pod vlivem geologických procesů. Při vysokých teplotách, asi mezi 200 a 400 °C, a tlaku 3–5 kilobarů byly sedimentární horniny v pevném stavu „zapečeny“ a přeměněny na metamorfované horniny, jako jsou ruly a svory, které byly vyzvednuty na povrch pohyby tektonických desek v průběhu asi 50 milionů let. Na povrchu došlo ke zvětrávání rul a následnému odnášení erodovaného materiálu. Zhruba před 300 miliony let Český masiv mezi sebe sevřely jiné mohutné geologické útvary, a vystavily jej tak velkému tlaku. Vytvářely se vnitřní trhliny a prolákliny různého rozsahu, kterými pronikaly granitové taveniny. Žuly, které tímto procesem vznikly, jsou složeny především z živce, slídy a velkého podílu křemene. Při zvětrávání žul se chemicky a fyzikálně extrémně odolný křemen v půdě usazoval jako velmi čistý křemičitý písek, jehož využití později přispělo k rozvoji tradičního šumavského sklářského průmyslu. Roztavený, na vysokou teplotu zahřátý křemen, který před 250 miliony let pronikl do dlouhé spáry Českého masivu, přispěl k vytvoření křemenného hřbetu Pfahl, který vyčnívá na vícero místech z krajiny mezi městy Cham a Freyung jako zeď o šířce 30–70 m a délce asi 100 km. Zároveň křemen impregnoval a vytvrdil i starší horniny, jak je tomu v případě Ostrého. Jeho svorové skály jsou díky vysokému obsahu křemene velmi odolné proti erozi. Tyto typy skal jsou označovány jako tzv. svědecké hory. Zmíněné tekuté horniny s sebou však často přinášely rudy a vzácné kovy, díky čemuž byla později v okolí Kašperských Hor (Bergreichenstein) naleziště zlata. Tyto procesy však neprobíhaly v blízkosti povrchu, nýbrž v hloubkách mezi 3 a 10 km. Následně byl tlačen a později vyzvednut na povrch pfahlský křemenný hřbet. Působení výše uvedených tlakových sil však mělo za následek i další metamorfní procesy. Některé horniny poklesly do větších hloubek, kde byly přeformovány, zatímco jiné byly vyzdviženy a dostaly se blíže k povrchu. Období zhruba před 300 miliony až 250 miliony let bylo rovněž obdobím horotvorné činnosti. Tehdy vzniklé velehory se nazývají hercynská pohoří.

Svorové skály Ostrého (trasa 1)

Na konci hercynského vrásnění byl Český masiv rozlámán na jednotlivé kry, ale i hercynské pohoří bylo v následujících milionech let zarovnáno erozními procesy. Větší aktivity tektonických desek se již nekonaly. Teprve když s pomalou kolizí africké a evropské tektonické desky před 50 miliony let začalo vrásnění Alp, došlo k vyzvednutí hercynského masivu i staršího moldanubického podloží. Šumavská náhorní plošina Pláně kolem Kvildy je vyvýšená parovina (peneplén). Zvedání masivu trvalo až do doby zhruba před 15 miliony let, pak bylo formování Šumavy v podobě, jak ji vidíme dnes, ukončeno.

Zalednění Evropy započalo asi před 2 miliony let a trvalo až do doby před 15 000 let. Během tzv. würmské doby ledové (asi před 100 000 až 15 000 let) byly vyšší polohy Šumavy pokryty ledovcem. Byly to však izolované menší ledovce na rozdíl od obrovských ledovcových jazyků, které se táhly ze Skandinávie a pokrývaly severní Německo. Ledovce, zejména při svém tání, narušovaly dříve rozmělněné podloží a vytvořily na Šumavě a v Bavorském lese osm ledovcových jezer ( z nichž pět leží na české straně). Když mohutné ledovcové masy postupně mizely, začalo se z důvodu chybějícího zatížení zvedat podloží. Řeky se mohly místy hluboce zařezávat do krajiny, čímž vzniklo mimo jiné údolí Vydry. Nejmladšími geologickými formacemi v oblasti jsou rašeliniště. Při zvětrávání žuly vzniká hlína, která podporuje bohatý růst rostlin. Při odumírání vegetace se organická hmota mísí s nepropustnou hlínou a tam, kde se voda může hromadit, vzniká rašelina. Na šumavské náhorní plošině tak vzniklo mimo jiné rašeliniště u Modravy o rozloze 30 km2 (Modravské slatě). Tím se geologické dějiny Šumavy prozatím zastavily, zdaleka ale ještě neskončily. Procesy zvedání, zvětrávání a eroze totiž nadále pokračují.

Flóra a fauna

Nepřístupnost Šumavy, která je dotčena jen okrajově průchozími cestami, a její poloha v desítky let neprůchodném hraničním pásmu na periferii komunistického vlivu, dala vzniknout jedinečnému, i když dnes ohroženému ekosystému. Mnohé části Šumavy lze považovat za opuštěnou kulturní krajinu, v níž převládají horské louky, mokřady (rašeliniště, prameniště), ledovcové kotle s jezery, smrkové a horské smíšené lesy (700–1100 m n. m. ). V nich se kromě smrků a jedlí vyskytují především borovice, břízy a buky. V nejvyšších nadmořských výškách nad 1100 m se setkáte pouze se smrky, které jsou v současné době těžce poškozeny kůrovcem, stejně jako kleč. V rašeliništích najdeme borovici kleč a borovici zobanitou a také břízu pýřitou; dále klikvu, rosnatku a na samotných okrajích pak vstavač kukačku a suchopýr.

V tajemném Soumarském rašeliništi (trasa 31)

Zvláštností šumavských rašelinišť je keřovitě rostoucí bříza zakrslá (Betula nana) , která dorůstá pouze do výše kolen a má listy o něco menší než korunová mince. Tato rostlina se zde usadila během doby ledové jako typická skandinávská rostlina. Rozšířené a typické pro celou Šumavu jsou jeřáby ptačí, nezřídka se tu vyskytuje i lýkovec. Mimo oblast I. zóny, která je z velké části nepřístupná, se však s vzácnějšími rostlinami prakticky nesetkáme.

Z Alp se dostaly na Šumavu některé květiny, jako je vzácná dřípatka horská (Soldanella montana) . Ze vzácných lučních endemitů lze zmínit hořeček mnohotvarý český (Gentianella praecox bohemica) a zvonečník černý (Phyteuma nigrum) . Velmi vzácnou houbou, která se vyskytuje pouze v České republice, je ucháčovec šumavský (Pseudorhizina sphaerospora ).

Nekonečné zalesněné oblasti odjakživa lákaly zvěř i dravce. Až do 19. století se na Šumavě vyskytovali také medvědi, přičemž poslední byl skolen v roce 1856. Vlci také nebyli vzácností, ale k jejich vyhubení došlo ke konci 19. století. Dnes se tu a tam, zejména během chladných a zasněžených zim, odvažují některá zvířata, která od poválečného období pronikala z Vysokých Tater nebo jiných východoevropských horských oblastí až na Šumavu, do blízkosti člověka. Rys se také vrátil domů, v 80. letech se znovu usadil v Bavorském lese a přecházel hraniční čáru. Jeho populace vzrostla na obou stranách zalesněného pohoří na asi 150 jedinců. Rozsáhlé lesy jsou samozřejmě také domovem mnoha jelenů a srnčí zvěře, přičemž jelen evropský preferuje pobyt ve výše položených lokalitách. Z menších savců zde žije kuna lesní a kuna skalní.

Nahoře: Na tomto místě byl v roce 1856
skolen poslední šumavský medvěd (trasa 35)

Národní park Šumava

I. zóna (88 km2, 13 % z celkové plochy) neboli přísná přírodní zóna zahrnuje 135 nepropojených oblastí o poměrně malé ploše. Jde o nejcennější a nejstabilnější území s přirozenými ekosystémy – pralesovité zbytky lesů, mokřady a vrchovištní rašeliny. Vrchoviště tvoří čtvrtinu z celkové plochy, zahrnuje rašeliniště Modravské slatě nebo Mrtvý luh u Černého Kříže, které jsou veřejnosti nepřístupné. Rašeliniště jsou jako celek považována za největší zásobníky vody ve střední Evropě. Jsou také prameništi důležitých řek. Zbylé části I. zóny jsou (pokud vůbec) přístupné pouze po několika značených stezkách. K působení člověka na přírodu v I. zóně v zásadě nedochází.

II. zóna (569 km2, 82 % z celkové plochy), řízená přírodní zóna, tvoří největší část národního parku. Je oblastí s malým lesnickým nebo zemědělským využitím, se třemi podkategoriemi podle druhu a intenzity užívání.

III. zóna (33 km2, 5 % z celkové plochy) neboli okrajová zóna zahrnuje osídlené území a plochy s intenzivním využitím.

Kvilda (tel.: +420 388 435 544) – historie a osídlení Šumavy, ekologické problémy

Svinná Lada (tel.: +420 388 434 180) – rašeliniště

Rokyta (tel.: +420 376 599 009) – dřevohospodářství, Vchynicko-tetovský plavební kanál

Kašperské Hory (tel.: +420 376 582 734) – obecné informace o Šumavě

Stožec (tel.: +420 388 335 014) – lesní ekosystémy, obchodní cesty, region Stožec

Alžbětín (tel.: +420 376 387 060) – společné infocentrum správy národních parků Bavorský les a Šumava sídlí na hraničním nádraží Bayerisch Eisenstein (Bavorská Železná Ruda)

Idina Pila (tel.: +420 388 436 216) – o Boubínském pralese

Poledník (tel.: +420 731 235 567) – flóra v hřebenových oblastech, vojenské využití Poledníku před rokem 1990

Březník (Pürstling, tel.: +420 776 888 088) – historie obce Březník aj.

Předem se informujte, nač si dát pozor s ohledem na přírodu a životní pro středí v dané turistické oblasti.

Pro příjezd zvolte pokud možno vlak nebo autobus, využívejte turistické au tobusy a spoje na zavolání.

Pokud musíte cestovat autem, využijte možnost spolujízdy / sdílení vozů.

Při dlouhých cestách se snažte v cílové destinaci naplánovat vícedenní výlety nebo podnikněte více výletů z jednoho místa.

Cesty letadlem omezte na minimum a kompenzujte je podporou projektů na ochranu životního prostředí.

Při nákupu outdoorového oblečení vybírejte produkty vyrobené ekologicky a za spravedlivých podmínek a používejte je co možná nejdéle.

Vybavení si také můžete koupit z druhé ruky nebo si ho vypůjčit.

Než si pořídíte nové věci, zvažte, zda se nedají opravit ty staré.

STRAVOVÁNÍ

Nakupujte přednostně bioprodukty a místní nebo sezonní potraviny.

Navštěvujte chaty a restaurace zásobované z regionální produkce.

Místo nevratných lahví a plastových obalů dejte přednost opakovaně použi telným lahvím a jídelním boxům.

Pobyt si rezervujte u lokálních poskytovatelů ubytování, ať z vaší návštěvy ekonomicky profi tují místní obyvatelé.

V ubytovacích zařízeních šetřete elektřinou a vodou.

Choďte po cestách, nepoužívejte zkratky.

Respektujte uzávěry cest a chráněné oblasti.

Netrhejte a nesbírejte rostliny.

Pamatujte na nebezpečí vzniku lesních požárů.

Veškeré odpadky odneste s sebou a vyhoďte je až na určených místech.

Pokud možno nevyužívejte přírodu jako toaletu.

Nebuďte hluční.

Psa mějte na vodítku.

Český Krumlov, nám. Svobody 2, tel.: +420 380 704 622, ckrumlov.cz/infocentrum

Hartmanice č. 40, tel.: +420 376 593 059, muhartmanice.cz/ichartmanice

Horní Planá, náměstí 8, tel.: +420 380 738 008, sumava-lipno.eu

Horská Kvilda, tel.: +420 388 435 555, horskakvilda.eu/informační-středisko

Kašperské Hory, náměstí 1, tel.: +420 376 503 413 a +420 376 503 412, kasphory.cz

Lenora, Horská služba, Lenora č. 36, tel.: +420 722 498 208, sumava.net/iclenora/

Modrava, tel.: +420 376 599 051 a +420 602 393 447

Prachatice, Velké nám. 1, tel.: +420 388 607 574, prachatice.eu

Prášily, tel.: +420 606 027 083

Volary, náměstí 325, tel.: +420 910 001 810, mestovolary.cz

Železná Ruda, 1. máje 12, tel.: +420 376 397 033, zeleznaruda.cz a zelezna-ruda.cz

npsumava.cz – Oficiální internetové stránky národního parku Šumava.

sumavanet.cz – Informační portál o cestovním ruchu, kultuře, akcích, místních událostech, infrastruktuře a komunální politice. K dispozici jsou také mapy a plánovače tras.

sumavanet.cz – Turistická informační stránka o regionu, jeho historii a pověstech, přírodě a památkách. Přináší také tipy na výlety a přehled ubytovacích možností.

sumava.eu – Informuje o aktuálních kulturních a sportovních akcích, přináší předpověď počasí a představuje nabídku ubytování.

sumavsko.cz – Stránky obsahují tipy pro turisty pro období zimní i letní dovolené, nápady na výletní cíle pro rodiny s dětmi i tematicky zaměřené. Kromě toho přináší přehled ubytovacích a stravovacích možností.

boehmerwald.at – Turistická stránka pro rakouskou oblast Šumavy (Mühlviertel, Mlýnská čtvrť).

Na csadplzen.cz najdete jízdní řády některých veřejných autobusových linek, které směřují na Šumavu.

Pro informace o jízdních řádech Českých drah navštivte webovou stránku cd.cz/cz.

Na portálu idos.idnes.cz najdete jízdní řády vlaků i autobusů, ale i navrhovaná dopravní spojení, což vám usnadní plánování vašich cest po Šumavě.

Pod Plešným jezerem (asi 2 km východně od Plešného jezera na zeleně značené stezce), trasa 38, poloha: 48.77954 13.88489

Nové Údolí, trasa 34; poloha: 48.8292 13.8008

Strážný (asi 1,5 km jihozápadně, u rozcestníku Na Kapličce, červeně značená cesta), trasa 30, poloha: 48.9013 13.7115.

Bučina (na cestě do Kvildy, trochu výše), trasy 22 a 24, poloha: 48.9712 13.5970

Modrava, trasy 19 a 21, poloha: 49.0238 13.4914

Poledník (vpravo za rozhlednou), trasa 9, poloha: 49.0638 13.3964

Stará Hůrka, trasy 7 a 8, poloha: 49.1261 13.3300